КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
03110 м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а,
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи 755/20757/24 Апеляційне провадження № 22-ц/824/5955/2025	Головуючий у суді першої інстанції - Галаган В.І. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
27 лютого 2025 року                                                                                 місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                               Оніщук М.І.,
судді                                                  Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
секретар                                            Кравченко А.С.,
за участю:
представника позивача                   Васильєвої С.М.,
відповідача                                       ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2024 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , державний реєстратор філії комунального підприємства Київської міської ради «Готово» міста Києва Чуйко Ганна Гергіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тригуб Євгенія Олегівна, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права приватної власності, припинення права власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2024 року Київська міська рада звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до  ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , державний реєстратор філії комунального підприємства Київської міської ради «Готово» міста Києва Чуйко Ганна Гергіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тригуб Євгенія Олегівна, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права приватної власності, припинення права власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.12.2024 позовну заяву повернуто позивачу з підстав, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України (а.с. 56, 57).
Не погоджуючись з ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій,  посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обгрунтування апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що 02.12.2024, тобто в межах строків, встановлених судом першої інстанції в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, Київською міською радою направлено до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, що підтверджується інформаційними даними за трекінговим номером відправлення 0100198962214 на загальнодоступному веб-порталі Укрпошти, копією конверту, що міститься в матеріалах справи та фіскальним чеком за поштове відправлення рекомендованого листа із вказаною заявою (а.с. 62-67).
Представник позивача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість.
Інші учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.
Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, оскільки останній не усунув недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі від 28.11.2024.
Колегія суддів не може погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суду судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Як передбачено ч. 12 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.
Так, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.11.2024 позовну заяву Київської міської ради до ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з довідкою про доставку електронного листа ухвалу було отримано позивачем в електронному кабінеті у підсистемі ЕСІТС "Електронний суд" 28.11.2024.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.
Згідно з ч. 3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після цього робочий день.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, останнім днем усунення недоліків є 02.12.2024.
Згідно з наявним у матеріалах справи конвертом з трекінговим номером відправлення 0100198962214, а також інформаційними даними за цим трекінговим номером на загальнодоступному веб-порталі Укрпошти заяву про усунення недоліків позовної заяви було направлено на адресу суду першої інстанції 02.12.2024, тобто у встановлений судом строк.
За наведених обставин, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачеві через невиконання вимог ухвали суду від 28.11.2024 є передчасним та таким, що грунтується на вимог цивільного процесуального законодавства.
У свою чергу, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.
У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Як зазначено в рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи  вищевикладене,  оскаржувана ухвала суду, у відповідності  до вимог ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої  інстанції.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Київської міської ради - задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2024 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , державний реєстратор філії комунального підприємства Київської міської ради «Готово» міста Києва Чуйко Ганна Гергіївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тригуб Євгенія Олегівна, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права приватної власності, припинення права власності, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 28 лютого 2025 року.
 
Суддя-доповідач                                                                      М.І. Оніщук
 
Судді                                                                                 В.А. Шебуєва
 
                                                                                            О.В. Кафідова