ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2025 р. 	Справа № 520/1897/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 (суддя: Полях Н.А., м. Харків)  по справі № 520/1897/24
за позовом                ОСОБА_1  
до               Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України ,               Військової частини НОМЕР_1                       
про визнання дій протиправними та скасувати постанову, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (далі – перший відповідач, Центральна ВЛК Міноборони України), Військової частини НОМЕР_1 (далі – другий відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 від 08.01.2024 за №251;
- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України повторно провести медичний огляд стану здоров`я ОСОБА_1 для визначення придатності до військової служби;
- стягнути з Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 та Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність постанови другого відповідача від 08.01.2024 за №251, як такої, що була складена з порушенням процедури проведення медичного огляду та без залучення лікарів вертебролога та нейрохірурга, які, враховуючи попередньо отриману ОСОБА_1 травму, повинні були обов`язково надати свої висновки.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі № 520/1897/24 адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та скасувати постанову, зобов`язання вчинити певні дії  - задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано постанову Військової частини НОМЕР_1 від 08.01.2024 за №251.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 повторно провести медичний огляд стану здоров`я ОСОБА_1 для визначення придатності до військової служби.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Другий відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його ухвалення з порушенням судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі №520/1897/24 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги наполягав, що довідка від 08.01.2024 № 251, видана позивачу за результатом проходження ВЛК повною мірою відповідає вимогам законодавства та Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.028.2008 № 402.
Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 та від 09.11.2022 у справі № 380/13647/22, стверджує, що суд, розглядаючи спірні правовідносини, вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки це належить до дискреційних повноважень ВЛК.
Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 08.01.2024 ВЛК Військової частини НОМЕР_1 проведено медичний огляд ОСОБА_1 та прийнято постанову у формі довідки, якою, на підставі статей 23-в, 64-в, 76-в графи II Розкладу хвороб, графи 10 ТДВ «Б», визнано позивача придатним до служби у Десантно-штурмових військах (а.с. 9).
В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що довідку складено з порушенням вимог чинного законодавства, під час медичного обстеження позивача, ВЛК не надано належної оцінки вказаним лікарським рекомендаціям та не направлено позивача для проведення огляду вертеброологом та нейрохірургом, а також не надано оцінки наявним документам та стану здоров`я позивача, не витребувано службову та медичну характеристику та матеріали історії хвороби з Харківської обласної клінічної лікарні.
Не погодившись з правомірністю такої постанови ВЛК ВЧ НОМЕР_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи, що  під час оформлення Військово-лікарською комісією В/ч НОМЕР_1 довідки № 251 від 08.01.2024 про проведення медичного огляду військовослужбовця В/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , відповідачем не були проведені обов`язкові загальні аналізи, які передбачені п.6.8 глави 6 розділу ІІ Положення №402, відсутні відомості про дослідження комісією документів, які повинні бути зазначені у Протоколі засідання штатної військово-лікарської комісії, визначеним Додатком 19 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, дійшов висновку про порушення другим відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення ВЛК, що в свою чергу свідчить про протиправність прийнятої постанови Військової частини НОМЕР_1 від 08.01.2024 за №251.
У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно провести медичний огляд стану здоров`я ОСОБА_1 для визначення придатності до військової служби.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє станом на сьогоднішній день.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі по тексту - Закон № 2232-XII).
За змістом частини першої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частиною 2 та 3 статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, взяття громадян на військовий облік, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Згідно із частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
За нормами частини другої статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
На виконання ч.10 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" наказом Міністра оборони України затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України № 402 від 14.08.2008 (далі – Положення № 402).
Відповідно до пункту 1.1 Розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
У розумінні пункту 1.2 Розділу І цього Положення № 402 військово-лікарською експертизою є, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; визначення ступеня придатності до військової служби.
Пунктом 2.1 Розділу І Положення № 402 визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі "ЛЛК")) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії.
Підпунктом 2.6.1 пункту 2.6 Розділу І Положення № 402 передбачено, що до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, Госпітальна ВЛК.
Відповідно до підпункту 2.7.1 пункту 2.7 Розділу І Положення № 402 госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях. У разі потреби у військових лікувальних закладах може бути створено декілька госпітальних ВЛК за клінічними профілями. Організація проведення військово-лікарської експертизи у військовому лікувальному закладі покладається на начальника закладу.
Згідно з вимогами підпункту 2.7.3 пункту 2.7 Розділу І Положення № 402 на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення.
Підпунктом 2.7.4 пункту 2.7 Розділу І Положення № 402 передбачено, що Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право приймати постанови відповідно до цього Положення; На Центральну військово-лікарську комісію (далі ЦВЛК) покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи (пункт 2.3.3 Розділу І вказаного Положення).
Пунктом 1.1 Розділу ІІ Положення № 402 врегульовано, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд військовослужбовців проводиться відповідно до Пунктів 6.1-6.36 розділу II Положення № 402.
Згідно підпункту "б" п. 6.1 розділу II Положення № 402 направлення на медичний огляд військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами. На військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК у мирний час, подаються документи визначені у п.6.2. розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Вимог закону, щодо обов`язкового переліку документів, що мають подаватись на розгляд військово-лікарською комісією у воєнний час, - немає.
Згідно пункту 6.9 глави 6 розділу II Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.
Згідно абзацу восьмого пункту 6.2 глави 6 розділу II Положення № 402 службова та медична характеристики обов`язково надаються у мирний час у разі направлення військовослужбовця на медичний огляд командиром військової частини за місцем проходження ним військової служби, в інших випадках надання службової та медичної характеристик не обов`язкове. Крім того: на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал або належним чином засвідчена копія довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Згідно п. 2.3.3 розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
Відповідно до п. 2.3.4 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право, зокрема розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).
Згідно п.п. 2.4.2, 2.4.3 розділу І Положення № 402 начальник ВЛК регіону безпосередньо підпорядковується начальнику ЦВЛК. ВЛК регіону з питань військово-лікарської експертизи підпорядковуються усі позаштатні ВЛК регіону, де обстежуються, лікуються і проходять медичний огляд військовослужбовці. За рішенням ЦВЛК на ВЛК регіону покладається розгляд, контроль, затвердження постанов позаштатних постійно діючих ВЛК, організованих при військових частинах, які дислокуються на території регіону, незалежно від підпорядкування.
Пунктом 2.4.5 розділу І Положення № 402 передбачено, що ВЛК регіону має право, зокрема приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
За приписами п. 2.4.6 розділу І Положення № 402 рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Відповідно до п. 20.2 Положення № 402 постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК. Постанови штатних ВЛК про ступінь придатності до військової служби можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.
Пунктом 20.4 глави 20 розділу II Положення № 402 передбачено, що у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову "придатний до військової служби".
Відповідно до пункту 22.12 глави 20 розділу II Положення № 402 Постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.
Згідно з пунктом 3.4 глави 3 розділу I Положення № 402 у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний (контрольний) медичний огляд.
Відповідно до пункту 22.13 глави 20 розділу II Положення № 402 у разі коли до завершення 12-місячного терміну після медичного огляду госпітальною (гарнізонною) ВЛК в результаті контрольного обстеження та медичного огляду ВЛК винесена інша постанова про ступінь придатності до військової служби, штатна ВЛК своєю постановою, затверджуючи останню постанову госпітальної (гарнізонної) ВЛК, одночасно відміняє попередню.
Відповідно до п.2.5.2 Положення № 402, позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК, ВЛК ТЦК та СП не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, офтальмолога, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.
Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців визначений главою 6 розділу ІІ Положення № 402.
Відповідно до вимог пункту 6.8 глави 6 розділу ІІ Положення №402, на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби.
Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.
Так, дослідивши наявну в матеріалах справи копію картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 (а.с. 50-51), колегією суддів встановлено відсутність в ній відомостей про виконання загальних аналізів крові та сечі позивача (у відповідних графах картки відсутня будь-яка інформація), що в силу наведених вище норм, є обов`язковим. 
За змістом Картки обстеження та медичного огляду (Додаток 13 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) невід`ємними частинами Картки є направлення командира військової частини, характеристики, інші медичні та додаткові матеріали, додаткові методи обстеження тощо.
Однак, у місці для вклеювання вказаних документів, яке розташоване в нижній частині першого аркуша Картки, відсутні будь-які матеріали, направлення тощо.
Крім того, як вказує сам позивач в адміністративному позові, після автомобільної аварії, яка сталася у 2003 році, його стан здоров`я погіршився, і він може виконувати лише окремі, обмежені фізичні навантаження, що підтверджується відповідними медичними документами, а саме випискою з історії хвороби №5963 про перебування позивача у травматологічному відділенні Харківської обласної клінічної лікарні (а.с.10-11), де йому було встановлено діагнози: зростаючий закритий компресійний перелом Th6-Th7; зростаючі переломи дистального епіметафізу правої і лівої променевої кісток; випискою з історії хвороби №6923 (а.с.12-зворот) про перебування позивача у хірургічному відділенні Харківської обласної клінічної лікарні, де також було зафіксовано погіршення стану його здоров`я.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів врахування ВЛК ВЧ НОМЕР_1 наведених вище обставин (зокрема, шляхом витребування відповідних документів у вказаного медичного закладу), що в свою чергу, стало підставою для незалучення до огляду позивача профільних лікарів, висновки яких, в даному випадку, на переконання позивача, мали бути присутніми обов`язково. 
Колегія суддів враховує, що при розгляді по суті спору в адміністративних справах, у яких оспорюються рішення лікарських комісій, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.
Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зазначив, що в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення Військовою частиною НОМЕР_1 процедури прийняття висновку ВЛК, що є підставою для визнання оскаржуваної постанови протиправною та такою, що підлягає скасуванню та зобов`язання відповідача здійснити повторний медичний огляд ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно ч. 1ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 по справі № 520/1897/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова    Я.М. Макаренко