Справа № 308/15086/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       17 грудня 2024 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
       головуючого судді: Джуги С.Д.
       суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.
       з участю секретаря судових засідань: Чичкало М.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Косарева-Козлова Людмила Олександрівна, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2024 року у складі судді Шепетко І.О., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -
в с т а н о в и в:
Представник заявника адвокат Косарева-Козлова Л.О., що діє в інтересах заявниці ОСОБА_1 , звернулася із вищевказаною заявою про забезпечення доказів шляхом витребування у Першої Ужгородської державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкової справи №188/2019, заведеної після смерті ОСОБА_2 та відомості про видані свідоцтва на право на спадщину спадкоємців померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заяву про забезпечення доказів мотивовано тим, що  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склав 11.01.2018 заповіт, засвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Резвановою І.Д. (р№ 59) на користь ОСОБА_1 . ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначала, що ОСОБА_1 дізналась про його смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вказувала, що ОСОБА_1 02.07.2024 звернулась до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Резванової І.Д. з питань підтвердження відомостей про смерть ОСОБА_2 та подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з отриманою інформацією від нотаріуса дата смерті ОСОБА_2 – 25.04.2019, спадкова справа у Спадковому реєстрі за №64733982, номер у нотаріуса -188/2019, Місце заведення - Закарпатська обл., Ужгородський міський, Перша ужгородська державна нотаріальна контора, дата заведення:- 12.09.2019.
Також вказувала, що  ОСОБА_1 20.08.2024 звернулась до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.
Перша Ужгородська державна нотаріальна контора надала ОСОБА_1 письмове пояснення від 23.08.2024 за № 384/02-14 про відмову у задоволенні заяви про прийняття спадщини за заповітом на земельні ділянки, що належали ОСОБА_2 у зв`язку з пропущенням нею шестимісячного строку на прийняття спадщини з часу відкриття спадщини встановленого п.1 ст.1270 Цивільного кодексу України.
Зазначала, що у заявниці є поважні причини пропуску строку прийняття спадщини і така бажає подати позовну заяву до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Проте, заявниця не володіє інформацією про спадкоємців ОСОБА_2 .
Вказувала, що ОСОБА_1 24.08.2024 звернулася до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори з заявою про надання їй інформації про спадкоємців ОСОБА_2 . 
Перша Ужгородська державна нотаріальна контора листом від 27.08.2024 за №388/02-14 відмовила ОСОБА_1 у наданні відомостей про спадкоємців ОСОБА_2  у зв`язку з нотаріальною таємницею.
В зв`язку з вищенаведеним, заявниця вважала, що вона позбавлена можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача (відповідачів), а пред`явлення позовів до невідомих осіб, без зазначення відповідача (відповідачів), ЦПК України не допускає.
Вказувала, що самостійно ОСОБА_1 не може здобути відомості про спадкоємців ОСОБА_2 . Зазначала, що відповідно до ст.ст.84, 116 ЦПК України такі відомості-докази може витребувати суд. 
За вказаних обставин заявник просила суд забезпечити докази (відомості про спадкоємців ОСОБА_2 ) до подання позовної заяви шляхом витребування у Першої Ужгородської державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкової справи № 188/2019, заведеної після смерті  ОСОБА_2 , та відомості про видані свідоцтва на право на спадщину спадкоємців померлого  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1  про забезпечення доказів до подання позовної заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Косарева-Козлова Людмила Олександрівна, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення доказів, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заяви та не дав їм належної правової оцінки.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних мотивів.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки заявник не обґрунтовує свою заяву тим, що запитувані документи можуть бути втрачені або збирання таких доказів стане згодом неможливим чи утрудненим та не надає доказів на підтвердження таких обставин, відтак підстав допускати, що засіб доказування може бути втрачений чи збирання доказів стане неможливим у суду немає.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.
Частина 1 ст.117 ЦПК України містить перелік вимог до заяви про забезпечення доказів, зокрема у заяві необхідно зазначити докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.
Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст.ст.116-119 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст.84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.
У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №367/6751/18-ц (провадження №61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».
Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11 березня 2020 року у справі №9901/608/19, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №9901/845/18.
Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.
Натомість, механізм витребування доказів - це спосіб сприяння стороні в отриманні тих чи інших доказів, які вона не може отримати самостійно.
Отже, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст.ст.116-117 ЦПК України) та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (ст.84 ЦПК України).
Метою такого процесуального механізму, як забезпечення доказів, є допомога особам, котрі беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому, такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Косарева-Козлова Людмила Олександрівна, не наведено жодної підстави про наявність ризику втрати доказів, про забезпечення яких остання просить суд, також заявником не наведено підстав, які дають можливість припускати, що збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Посилання заявником як у заяві про забезпечення доказів до подання позовної заяви, так і в апеляційній скарзі на те, що їй невідома інформація про коло спадкоємців померлого  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є підставою для застосування положень ст. 116 ЦПК України, так як зазначений інститут права призначений для забезпечення тих доказів, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або подання таких стане неможливим чи утрудненим.
Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст.375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381–384 ЦПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Косарева-Козлова Людмила Олександрівна, залишити без задоволення.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.        
Повний текст судового рішення складено 30 грудня 2024 року.
Головуючий: 
Судді: