ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

25 грудня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/11495/24
Головуючий у першій інстанції – Рахманкулова І. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1622/24

Суд у складі:
головуючого – судді Євстафіїва О.К.,
суддів:                       Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря  Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2024 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 03.10.2024, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2024 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі за текстом – ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому просив стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України 10000 грн 00 коп. відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 620/9075/22 визнано протиправним обмеження ГУ ПФУ в Чернігівській області максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі № 620/3941/21 та зобов`язано вказане Управління на підставі зазначеного рішення здійснити перерахунок пенсії, яку він отримує. ГУ ПФУ в Чернігівській області на виконання вказаного рішення здійснило перерахунок пенсії, нарахувавши йому 72308 грн 32 коп., але цю суму йому не виплачено. Протиправним тривалим невиконанням ГУ ПФУ в Чернігівській області зазначеного вище рішення ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях внаслідок неможливості використати на власний розсуд належні йому грошові кошти. У зв`язку з цим ОСОБА_1 довелося неодноразово звертатися до ГУ ПФУ в Чернігівській області для реалізації права на підвищення розміру пенсії; кошти знецінюються через інфляцію; позивач має ряд захворювань, які потребують щомісячного вартісного лікування і ці кошти він міг би використати на лікування.
Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Ухвалюючи його, суд виходив з того, що внаслідок протиправної невиплати останньому недонарахованої пенсії у вищевказаній сумі відповідач завдав йому моральної шкоди у виді порушення звичного способу життя і необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації; відповідно до характеру страждань, які зазнав позивач, їх тривалості, а також вимушених змін в життєвих стосунках, керуючись принципами розумності, справедливості та співмірності, судом визначена сатисфакція цих страждань в сумі 5000 грн 00 коп.
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Чернігівській області просить скасувати вказане рішення в частині задоволених позовних вимог і відмовити у їх задоволенні. Доводи скарги зводяться до того, що:
- відповідач не ставить під сумнів існування у позивача певного емоційного дискомфорту під час виникнення спору, однак нема достатніх доказів заподіяння йому моральної шкоди, причинно-наслідкового зв`язку між діями ГУ ПФУ в Чернігівській області та виникненням відповідних страждань;
- сам лише факт невиплати заборгованості, яка утворилася внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 620/9075/22 і яка йому буде виплачена в порядку черговості при надходженні коштів відповідного цільового призначення, є недостатньою обставиною для виникнення у позивача почуття страждання або приниження.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.
У справі встановлено таке.
Відповідно до копії розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою № ФЧ 48221, виготовленого з Автоматизованої системи розрахунку пенсій Пенсійного фонду України за дорученням № Д ФЧ48221/12 пенсіонера ОСОБА_1 , сума доплати за період з травня 2019 р. по листопад 2021 р. склала 72308 грн 32 коп. (арк. 2).
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 620/9075/22 (у якому виправлено описку ухвалою від 08.02.2023), що набрало законної сили 08.02.2023, зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області перерахувати і виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі рішення цього ж суду від 08.07.2021 у справі № 620/3941/21 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум (арк. 4-5, 6).
На дату звернення ОСОБА_1 з цим позовом згадане рішення не виконано в частині виплати йому недоплаченої пенсії принаймні з 08.02.2023 (дата набрання рішенням суду законної сили).
Інші докази про обставини, які мають значення для справи, відсутні.
Аналізуючи надані докази і норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі № 620/9075/22 в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській обл. здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у справі № 620/3941/21 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум не виконувалося безпідставно тривалий час - принаймні з 08.02.2023 (дата набрання рішенням суду законної сили), тобто понад 1 рік і 6 місяців.
Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органів державної влади при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.
ЄСПЛ також зазначив, що існує обґрунтована і водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди (рішення у справі «Скордіно проти Італії», заява № 36813/97, пп. 203 - 204, та рішення у справі «Вассерман проти Росії», заява № 21071/05, пункт 50). Суд вважає таку презумпцію особливо незаперечною у випадку надмірної затримки у виконанні державою винесеного проти неї судового рішення, враховуючи те, що недотримання державою свого зобов`язання з повернення боргу після того, як заявник, пройшовши через судовий процес, домігся успіху, неминуче викликатиме у нього почуття розпачу (рішення від 07.05.2002 в справі «Бурдов проти Росії», п. 100). Заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс (рішення від 01.07.2010 в справі «Недайборщ проти Росії», п. 9.3).
Суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 (фізичної особи) про те, що бездіяльністю ГУ ПФУ в Чернігівській області (органу державної влади), що виражається у невиплаті недоплати до його пенсії за період з 01.04.2019 у сумі 72308 грн 32 коп., йому завдано втрат немайнового характеру у виді моральних страждань внаслідок неможливості на власний розсуд використати належні йому кошти, переживань, порушення звичайного способу життя й необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір відшкодування цієї шкоди місцевим судом визначено правильно: з урахуванням встановлених і описаних вище характеру й способу завдання цієї шкоди та тривалості її перетерплювання.
Доводи апеляційної скарги відкидаються як такі, що суперечать встановленим і описаним вище обставинам справи та визначеним відповідно до них правовідносинам.
Отож оскаржуване рішення є законним і підстав для його скасування нема.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.
Ідентифікаційні дані учасників справи наведено у рішенні суду І інстанції.

Головуючий:                                    Судді: