КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                           Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2534/2025

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
  м. Київ                                                                                           Справа № 911/595/19
 
13 січня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                         - Борисової О.В.    
                                    - Левенця Б.Б.
 при секретарі            - Уляницькій М.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Ярмоли О.Я., у справі за позовом керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства «Кландайк», треті особи: ОСОБА_1 , Білоцерківська міська рада Київської області про визнання недійсними наказів та договорів, -
 
в с т а н о в и в:
 
У березні 2019 року керівник Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області) та Фермерського господарства «Кландайк» (далі - ФГ «Кландайк») про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагентства у Київській області (далі - ГУ Держземагентства у Київській області) від 03 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» за                               №№ КИ/3220488600:04:001/00012868, КИ/3220488600:04:013/00012869, КИ/3220488600:04:001/00012870, КИ/3220488600:04:006/00012871, КИ/3220488600:04:001/00012872; визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 3220488600:04:001:0055, 3220488600:04:013:0023, 3220488600:04:001:0056, 3220488600:04:006:0037, 3220488600:04:001:0057, укладених 14 березня 2014 року між ГУ Держземагентства у Київській області та фізичною особою ОСОБА_1 , і скасування рішень приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексними номерами 11634860, 11629408, 11636743, 11632817, 11638418 від 14 березня 2014 року.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що оскаржувані договори оренди земельних ділянок укладені на підставі незаконних наказів ГУ Держземагентства у Київській області від 03 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» за № КИ/3220488600:04:001/00012868, КИ/3220488600:04:013/00012869, КИ/3220488600:04:001/00012870, КИ/3220488600:04:006/00012871, КИ/3220488600:04:001/00012872, посилаючись на те, що  ОСОБА_1 , отримуючи в оренду спірні земельні ділянки, не мав намірів займатись фермерським господарством особисто та не звертався із цією метою до Білоцерківської районної державної адміністрації із заявою про отримання в оренду земельних ділянок державної власності.
Зазначав, що отримання ОСОБА_1  значних площ земель для ведення фермерського господарства спрямоване на збільшення обсягу земель                ФГ «Кландайк». При цьому ОСОБА_1  як голова цього ФГ повинен був отримати такі земельні ділянки у користування за результатами аукціону, що відповідало б вимогам статей 124, 134 ЗК України та статті 7 Закону України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство».
Господарський суд Київської області ухвалою від 08 травня 2019 року залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 .
Ухвалою від 24 червня 2020 року Господарський суд Київської області прийняв відмову прокурора від частини позовних вимог та закрив провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України в частині позовних вимог про скасування рішення приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексними номерами 11634860, 11629408, 11636743, 11632817, 11638418 від 14 березня 2014 року.
Рішенням Господарського суду Київської області від 24 червня 2020 року позов керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства «Кландайк», треті особи: ОСОБА_1 , Білоцерківська міська рада Київської області про визнання недійсними наказів та договорів задоволено.
Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 03.02.2014 року за № КИ/3220488600:04:001/00012868 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" загальною площею 73,3800 га, кадастровий номер 3220488600:04:001:0055.
Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 03.02.2014 року за № КИ/3220488600:04:013/00012869 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" загальною площею 10,0000 га, кадастровий номер 3220488600:04:013:0023.
Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 03.02.2014 року за № КИ/3220488600:04:001/00012870 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" загальною площею 17,4200 га, кадастровий номер 3220488600:04:001:0056.
Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 03.02.2014 року за № КИ/3220488600:04:006/00012871 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" загальною площею 9,4561 га, кадастровий номер 3220488600:04:006:0037.
Визнано недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Київській області від 03.02.2014 року за № КИ/3220488600:04:001/00012872 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" загальною площею 5,2939 га, кадастровий номер 3220488600:04:001:0057.
Визнано недійсним договір оренди землі з кадастровим номером 3220488600:04:001:0055, укладений 14.03.2014року  між Головним управлінням Держземагенства у Київській області та фізичною особою ОСОБА_1 .
Визнано недійсним договір оренди землі з кадастровим номером 3220488600:04:013:0023, укладений 14.03.2014рокуміж Головним управлінням Держземагенства у Київській області та фізичною особою ОСОБА_1 .
Визнано недійсним договір оренди землі з кадастровим номером 3220488600:04:001:0056, укладений 14.03.2014рокуміж Головним управлінням Держземагенства у Київській області та фізичною особою ОСОБА_1 .
Визнано недійсним договір оренди землі з кадастровим номером 3220488600:04:006:0037, укладений 14.03.2014року між Головним управлінням Держземагенства у Київській області та фізичною особою ОСОБА_1 .
Визнано недійсним договір оренди землі з кадастровим номером 3220488600:04:001:0057, укладений 14.03.2014рокуміж Головним управлінням Держземагенства у Київській області та фізичною особою ОСОБА_1 .
Здійснено розподіл судових витрат.
Постановою від 24 листопада 2020 року Північний апеляційний господарський суд рішення Господарського суду Київської області від 24 червня 2020 року скасував, провадження у справі № 911/595/19 закрив.
Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 01 лютого 2021 року задовольнив заяву Білоцерківської місцевої прокуратури про направлення справи за встановленою юрисдикцією та направив матеріали справи до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду по суті.
Ухвалою від 18 травня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі в загальному порядку.
Ухвалою від 05 жовтня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області залучив до участі у справі як третю особу Білоцерківську міську раду Київської області.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 08 грудня 2021 року в задоволенні позову керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства «Кландайк», третя особа: ОСОБА_1 , Білоцерківська міська рада Київської області про визнання недійсними наказів та договорів, відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, заступник керівника Київської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 08 грудня 2021 року та ухвалити нове судове рішення  про задоволення  позову керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави. Стягнути з відповідачів на рахунок Київської обласної прокуратури (код 02909996, банк платника Держказначейська служба України, код банку 820172,p.p. UA028201720343190001000015641) судові витрати 
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, вирішуючи спір у цій справі, не вжив заходів щодо повної та об`єктивної перевірки доводів сторін, не встановив склад учасників справи та інші фактичні дані, які мають значення для правильного вирішення справи.
Зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотань прокурора та Білоцерківської міської ради про залучення ФГ «Кландайк-ІІ» та ОСОБА_1 у якості належних відповідачів з підстав подання відповідних клопотань  після закінчення підготовчого судового засідання, закритого ухвалою від 26 липня 2021 року, не врахував, що повернення до стадії підготовчого провадження зі стадії розгляду справи по суті є можливим у випадку, якщо питання, яке підлягає вирішенню саме на стадії підготовчого провадження, має суттєве значення для визначення справи по суті, зокрема, у випадку замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження.
Судом першої інстанції проігноровано той факт, що відповідач ФГ «Кландайк», достовірно знаючи про розірвання договорів суборенди спірних земельних ділянок, не повідомив суд та учасників справи про вказану обставину, а також не зазначив відомих йому осіб, на права яких може вплинути рішення у даній справі.
Також пояснення ОСОБА_1 із долученими копіями договорів суборенди з              ФГ «Кландайк-ІІ» органам прокуратури надійшли лише 05 серпня 2021 року, тобто, після закриття підготовчого судового засідання.
Не дивлячись на вказані фактичні обставини та ухилення відповідача та третьої особи від обов`язку належного повідомлення суду та учасників справи про відомі їм фактичні обставини, а також коло осіб, на права яких може вплинути судове рішення, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання прокурора про залучення належного відповідача.
Також, суд першої інстанції, в порушення прямих вимог ч. 3 ст. 53 Цивільного процесуального кодексу України, отримавши інформацію про наявність похідного речового права на предмет спору у ФГ «Кландайк-ІІ», не залучив вказану особу до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Разом з тим, суд першої інстанції ухвалою від 05 жовтня 2021 року залучив до участі у розгляді справи у якості третьої особи Білоцерківську міську раду Київської області, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стадії розгляду справи по суті, не повертаючись до стадії підготовчого судового розгляду.
У сукупності вказані фактичні обставини, на переконання сторони позивача, свідчать про те, що суд першої інстанції не виконав вимоги ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України, порушив положення ст. 53 цього Кодексу, не сприяв учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав та, в подальшому, вказав на неналежний склад відповідачів у справі як на підставу для відмови у задоволенні позову.
Окремо сторона позивача звертає увагу на те, що судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позову також з підстав спливу строку позовної давності за заявою ФГ «Кландайк» про застосування наслідків спливу такого строку з одночасним визнання ФГ «Кландайк» неналежним відповідачем у даній справі.
При цьому судом не враховано правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постановах від 09.02.2021 року у справі № 635/4741/17, від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, від 09.05.2019 року у справі № 367/2022/15-ц, від 07.07.2020 року у справі № 712/8916/17, згідно з яким для цілей застосування ч.ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі  учасники як позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 Цивільного процесуального кодексу України); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і належний відповідач до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача.
За таких обставин, сторона позивача вважає, що встановлення судом першої інстанції обставин спливу строку позовної давності за заявою неналежного відповідача ФГ «Кландайк» суперечить вимогам ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України.
Також, встановлюючи момент, з якого почав перебіг строк позовної давності, суд першої інстанції, без посилання на будь-яку норму права чи доказ наявний у матеріалах справи, презюмує, що прокурор довідався чи мав довідатись про порушення інтересів держави у зв`язку з укладенням оскаржуваних договорів оренди з моменту їх державної реєстрації 14 березня 2014 року, з посиланням на правові висновки, висловлені Верховним Судом у постановах від 10.05.2018 року у справі № 914/1708/17, від 22.05.2018 року у справі № 922/1084/17, від 19.11.2019 року у справі №910/16827/17.
Водночас, сторона позивача вважає, що у жодній із вказаних постанов Верховний Суд не доходив до висновку, що для прокурора строк позовної давності починається з моменту самого порушення автоматично.
За таких обставин, твердження суду щодо початку перебігу строку позовної давності з 14 березня 2014 рокуне ґрунтується на матеріалах справи, а є виключно припущенням.
У відзиві на апеляційну скаргупредставник відповідача Фермерського господарства «Кландайк» - адвокат Лошаков Д.С. просить апеляційну скаргу  заступника керівника Київської обласної прокуратури - залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2021 року у справі № 911/595/19 - без змін.
Зазначає, що прокурор мав можливість та повноваження своєчасно отримати необхідну інформацію про спірні накази та договори оренди в межах строку позовної давності від суб`єкта владних повноважень - ГУ Держгеокадастру у Київській області.
Аргумент прокурорапро те, що тільки при досудовому розслідуванні виявлене порушення не заслуговує на увагу, оскільки, на переконання сторони відповідача Фермерського господарства «Кландайк», це штучне збільшення строку позовної давності.
 Щодо належності відповідачів у цій справі представник Фермерського господарства «Кландайк» зазначає, що саме позивач наділений правом клопотати про заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідача. Інші учасники судового процесу, чи самостійно суд не замінюють неналежного відповідача  на належного (ч.ч. 1, 2 cт. 51 ЦПК України).
На виконання вимог ст. 189 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд першої інстанції з`ясовував питання щодо складу учасників судового процесу та позивач підтримав позовну заяву у первісній редакції з визначеним складом учасників справи, а саме: позивач - керівник Білоцерківської міськрайонної прокуратури, відповідачі - Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерське господарство «Кландайк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 .
26 листопада 2021 року  під час судового розгляду справи по суті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо  предмету спору - Білоцерківська міська рада - подала клопотання, у якому просила суд повернутись на стадію підготовчого провадження та залучити до участі у вказаній справі ОСОБА_1 співвідповідачем.
29 листопада 2021 року під час судового розгляду справи по суті позивач подав клопотання, в якому просив замінити первісного співвідповідача ФГ «Кландайк» на належного співвідповідача ФГ «Кландайк II».
Вважає, що суд першої інстанції відхилив клопотання про залучення                           ФГ «Кландайк» та ОСОБА_1 як належних відповідачів не безпідставно, оскільки минула стадія розгляду справи на якій передбачена можливість вчинення таких процесуальнмх дій- стадія  підготовчого судового засідання.
Отже, прокурор невірно визначив відповідачем у цій справі ФГ «Кландайк», а це є підставою для відмови у позові в частині вимог до ФГ «Кландайк».
Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Матеріалами справи підтверджується, що Київський апеляційний суд постановою від 21 листопада 2022 року апеляційну скаргу  заступника керівника Київської обласної прокуратури задовольнив частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2021 року скасував, позов керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави залишив без розгляду.
Постановою Верховного Суду від 31 липня 2024 року касаційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено.
Постанову Київського апеляційного суду від 21 листопада 2022 року скасовано та направлено справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
У такому випадку рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2021 року переглядається судом апеляційної інстанції за раніше поданою апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури.
Автоматизованим розподілом судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 06 вересня 2024 року визначено склад колегії суддів:                    ОСОБА_2 - головуючий суддя, судді:  Музичко С.Г., Болотов Є.В. для розгляду справи № 911/595/19.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2024 року справу призначено до розгляу з повідомленням учасників справи.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 05 листопада 2024 року звільнено               ОСОБА_2 з посади судді Київського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.
На підставі розпорядження керівника апарату Київського  апеляційного суду від 08 листопада 2024 року призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 911/595/19.
Повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 08 листопада 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Ратнікова В.М., судді Левенець Б.Б., Борисова О.В. для розгляду справи № 911/595/19.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції  прокурор  Київської обласної прокуратури Лук?янчук Андрій Вікторович підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник відповідача Фермерського господарства «Кландайк» - адвокат Крохмальова Яна Едуардівна просила апеляційну скаргу керівника Київської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Київській області та треті особи: ОСОБА_1 , Білоцерківська міська рада Київської області в судове засідання не з?явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності Головного управління Держгеокадастру у Київській області та третіх осіб: ОСОБА_1 , Білоцерківської міської ради Київської області.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення сторони позивача та представника відповідача Фермерського господарства «Кландайк», обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що прокуратурою Київської області проводилося досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено 06 червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 42018111030000182, за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 364 КК України, за фактом зловживання службовими особами Головного управління Держземагенства у Київській області та Головного управління Держгеокадарстру у Київській області під час передачі упродовж 2014-2016 років в оренду фізичним особам земельних ділянок для ведення фермерського гоподарства, що розташовані на території Білоцерківського району Київської області, що завдало істотної шкоди державним інтересам (а.с. 72 том 7).
Постановою Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області від 26 грудня 2018 року закрито кримінальне провадження № 42018111030000182на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за встановленої відсутності в діяннях посадових осіб Головного Управління Держгеокадастру в Київській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України (а.с. 104 -106 том 5, а.с. 73 том 7).
Із наданих учасниками справи та досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 (третя особа у справі) є засновником та головою Фермерське господарство «Кландайк», яке зареєстровано у державному реєстрі підприємств та організацій України з 07 лютого 2006 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань(а.с. 91-94, 115-120 том 1).
03 лютого 2014 року Головним управлінням Держземагенства у Київській області було видано накази "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" за № № КИ/3220488600:04:001/00012868, КИ/3220488600:04:013/00012869, КИ/3220488600:04:001/00012870, КИ/3220488600:04:006/00012871, КИ/3220488600:04:001/00012872, яким було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_1 на території Храпачівської сільської ради Білоцерківського району Київської області та надано в оренду гр. ОСОБА_1 строком на 49 років наступні земельні ділянки: загальною площею 73,3800 га (кадастровий номер 3220488600:04:001:0055), загальною площею 10,0000 га (кадастровий номер 3220488600:04:013:0023), загальною площею 17,4200 га (кадастровий номер 3220488600:04:001:0056), загальною площею 9,4561 га (кадастровий номер 3220488600:04:006:0037) та площею 5,2939 га (кадастровий номер 3220488600:04:001:0057)- а.с. 26-30 том 1.
Також зазначеними наказами були визначено приступити до використання цих земельних ділянок тільки після встановлення їх меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації договорів оренди у Державному реєстрі речових прав.
14 березня 2014 року між Органом державної влади - Головним Управлінням Держземагенством у Київській області, як орендодавцем, та громадянином  ОСОБА_1 , як орендарем, було укладено договори оренди відповідних земельних ділянок, які посвідчені приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. та зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексними номерами 11634860, 11629408, 11636743, 11632817 та 11638418 (а.с. 31-55 том 1).
Цього ж дня, 14 березня 2014 року, ОСОБА_1 укладено з Фермерським господарством «Кландайк» договори суборенди землі, за умовами яких   ОСОБА_1 , як суборендодавець, передав в суборенду ФГ «Кландайк» строком на 48 років наступні земельні ділянки: загальною площею 73,3800 га (кадастровий номер 3220488600:04:001:0055), загальною площею10,0000 га (кадастровий номер 3220488600:04:013:0023), загальною площею 17,4200 га                            (кадастровий номер 3220488600:04:001:0056), загальною площею 9,4561 га (кадастровий номер 3220488600:04:006:0037) та площею 5,2939 га (кадастровий номер 3220488600:04:001:0057)- а.с. 56-75 том 1.
27 серпня 2014 року відбулася державна реєстрація зазначених договорів суборенди землі, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 76-90 том 1).
Судом встановлено, що загальна площа землі, яку передано в суборенду                       ФГ «Кландайк», становить 115,55 гектарів. В період з дня отримання наведених земельних ділянок в 2014 році Фермерське господарство «Кландайк» використовувало відповідну землю за її цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.
З метою підтвердження використання та обробітку землі, витрат насіння на посівні площі, використання добрив, засобів хімічного захисту рослин, сільськогосподарської техніки, а також сплати податків, Фермерське господарство «Кландайк» надало наступні документи, які містяться в матеріалах справи: податкові декларації з фіксованого сільськогосподарського податку за 2014-2019 роки, копії актів щодо витрат насіння і садивного матеріалу за 2014-2019 роки; копії актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 2014-2019 роки; копії фінансової звітності за 2014-2019 роки(а.с. 51-142том 2).
Із письмових пояснень третьої особи у справі ОСОБА_1 , до яких долучені письмові докази, вбачається, що 14 серпня 2019 року як юридичну особу зареєстровано Фермерське господарство «Кландайк-ІІ» (ідентифікаційний код: 43174203).
Видами діяльності ФГ «Кландайк-ІІ» за КВЕД є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; 01.50 Змішане сільське господарство; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 03.12 Прісноводне рибальство; 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура); 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устатковання; 93.29 Організування інших видів відпочинку та розваг; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; 55.20 Діяльність засобів розміщування на період відпустки та іншого тимчасового проживання; 55.90 Діяльність інших засобів тимчасового розміщування; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Згідно із п.п. 1.2., 1.3. ст. І Статуту Головою та єдиним засновником Господарства є ОСОБА_1 .
Відповідно до пункту 8.3. Статуту Фермерському господарству після його створення передаються в користування наступні земельні ділянки: земельна ділянка площею 5,2939 га, в тому числі ріллі 5,2939 з кадастровим номером 3220488600:04:001:0057, що розташована за адресою: Храпачівська сільська рада, Білоцерківського району Київської області (землі сільськогосподарського призначення);земельна ділянка площею 9,4561 га, в тому числі ріллі - 9,4561 га з кадастровим номером 3220488600:04:006:0037, що розташована за адресою: Храпачівська сільська рада, Білоцерківського району Київської області (землі сільськогосподарського призначення);земельна ділянка площею 17,4200 га, в тому числі ріллі - 17,4200 га з кадастровим номером 3220488600:04:001:0056, що розташована за адресою: Храпачівська сільська рада, Білоцерківського району Київської області (землі сільськогосподарського призначення); земельна ділянка площею 10,0000 га, в тому числі ріллі - 10,0000 га з кадастровим номером 3220488600:04:013:0023, що розташована за адресою: Храпачівська сільська рада, Білоцерківського району Київської області (землі сільськогосподарського призначення); земельна ділянка площею 73,3800 га, в тому числі ріллі - 73,3800 га з кадастровим номером 3220488600:04:001:0055, що розташована за адресою: Храпачівська сільська рада, Білоцерківського району Київської області (землі сільськогосподарського призначення) - а.с. 109-123 том 7.
06 вересня 2019 року між ним, ОСОБА_1 , та Фермерським господарством «Кландайк-ІІ» укладено та нотаріально посвідчено договори суборенди вказаних земельних ділянок, які розташовані за адресою: Храпачівська сільська рада, Білоцерківського району, Київської області(а.с. 31-70 том 7).
З витягу з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що 06 вересня 2019 року відбулася державна реєстрація зазначених договорів суборенди, де суборендарем зазначених земельних ділянок є ФГ «Кландайк-ІІ». Деталізована інформація про інше речове право з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майносвідчить про те, що право ФГ «Кландайк» (попередній суборендатор) суборенди землі за договорами від 14 березня 2014 року припинено на підставі угоди про розірвання договорів, про що внесено відомості до реєстру 21 серпня 2019 року (а.с. 4 - 22 том 8).
В окремо поданих заявах відповідач ФГ «Кландайк» просив суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави про визнання недійсними наказів та договорів (а.с. 39-41 том 2, а.с. 14-17, 18-22 том 7).
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства «Кландайк», третя особа: ОСОБА_1 , Білоцерківська міська рада Київської області про визнання недійсними наказів та договорів, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що фермерське господарство після державної реєстрації користується земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, наданими у власність фермерському господарству орендованими земельними ділянками і має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок) вже як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства (висновок Верховного Суду у постанові від 07.03.2018 911/436/17).
Із досліджених судом доказів встановлено, що ФГ «Кландайк» створено до звернення ОСОБА_1 до ГУ Держземагенства у Київській області із заявами про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства.
Тобто, на момент звернення ОСОБА_1 із заявами, на підставі яких прийняті спірні накази щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, така особа вже мала створене фермерське господарство, а тому отримання відповідних земельних ділянок ОСОБА_1 для створення фермерського господарства, яке вже було створено, та надання таких земельних ділянок в суборенду ФГ «Кландайк», відбулося в порушення встановленого загального порядку отримання у користування земельних ділянок фермерським господарством, не у процедурі проведення земельних торгів.
Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_1 одержав в оренду для створення фермерського господарства п`ять земельних ділянок загальною площею понад 115 га., які розташовані не єдиним масивом. При цьому він не обґрунтував належним чином необхідності одержання землі такої значної площі з урахуванням можливості її обробітку, не вказав перспектив діяльності фермерського господарства, наявності в нього техніки для обробітку землі, не зазначив про кількість членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, а додане до заяви обгрунтування розмірів земельної ділянки має загальний характер та не містить будь-якої конкретики, що свідчить про відсутність в нього волевиявлення та можливості ведення фермерського господарства, раціональному використанні земельних ділянок у відповідності до норм та мети Закону   "Про фермерське господарство" № 973-IV.
Під час судового розгляду справи відповідачем ГУ Держгеокадастру у Київській області не заперечувалось того факту, що при розгляді заяв ОСОБА_1 . Головне управління Держземагенства у Київській області не досліджувало відомості щодо наявності у ОСОБА_1 зареєстрованої спеціальної техніки, необхідної для обробітку землі. Також не було перевірено інформацію щодо передачі громадянину ОСОБА_1 раніше у користування та/або власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства.
За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що Головним управлінням Держземагенства у Київській області при винесені спірних наказів про затвердження документації із землеустрою та передачу земельних ділянок в оренду                   гр. ОСОБА_1 було порушено порядок, визначений Законом № 973-IV щодо надання земельних ділянок громадянам для ведення фермерського господарства що, згідно з ст. 152 ЗК України, ст.ст. 21, 393 ЦК України, є підставою для визнання їх незаконними (недійсними).
Оскільки спірні земельні ділянки були передані в оренду з порушенням вимог чинного законодавства, то за висновком суду першої інстанції договори орендиземельних ділянок з кадастровими номерами 3220488600:04:001:0055, 3220488600:04:013:0023, 3220488600:04:001:0056, 3220488600:04:006:0037, 3220488600:04:001:0057, укладені на підставі наказів про затвердження документації із землеустрою та передачу ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства підпадають під ознаки недійсного правочину.
Надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позиція позивача щодо передачі в оренду зазначених земельних ділянок з порушенням вимог чинного законодавствазнайшла своє підтвердження в суді.
Разом з тим, судом першої інстанції з?ясовано, що суд, як під час попереднього провадження, так і під час розгляду даної справи неодноразово звертав увагу позивача на суб`єктивний склад даного спору.
Судом встановлено, що Північний апеляційний господарський суд постановою від 24 листопада 2020 року задовольнив апеляційну скаргу ФГ «Кландайк», скасував рішення Господарського суду Київської області від 24 червня 2020 року та, закриваючи провадження у цій справи, виходив з характеру спірних правовідносин суб`єктного складу сторін у даних правовідносинах, а саме тієї обставини, що ОСОБА_1 звернувся за отриманням земельної ділянки з метою створення фермерського господарства, однак у встановленому законом порядку його не створив.
Після прийняття позову до розгляду у порядку цивільного судочинства та відкриття провадження у справі суд на виконання статті 189 ЦПК Україниу підготовчому засіданні з`ясовував питання щодо складу учасників судового процесу та позивач підтримав позовну заяву у первісній редакції, з визначеним складом учасників справи, а саме: відповідачі - Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерське господарство «Кландайк», третя особа: ОСОБА_1 .
Виходячи з того, що спірні накази Головного управління Держземагенства у Київській області були видані на підставі заяв фізичної особи ОСОБА_1  і стосувалися саме фізичної особи ОСОБА_1 , а також спірні земельні ділянки отримувалися фізичною особою ОСОБА_1 , а не ФГ «Кландайк», суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурор не зазначив відповідачем у цій справі ОСОБА_1 , хоча, фактично, оскаржує його дії та в позовній заяві вказує, що судове рішення може вплинути на права і обов`язки ОСОБА_1 , тоді як рішення суду не може встановлювати обов`язки для третьої особи.
Крім того, як було встановлено судом під час розгляду даної справи по суті,   ОСОБА_1 розірвав договори суборенди з ФГ «Кландайк» та передав спірні земельні ділянки: площею 73,3800 га (кадастровий номер 3220488600:04:001:0055), площею 10,0000 га (кадастровий номер 3220488600:04:013:0023), площею 17,4200 га                  (кадастровий номер 3220488600:04:001:0056), площею 9,4561 га (кадастровий номер 3220488600:04:006:0037), площею 5,2939 га (кадастровий номер 3220488600:04:001:0057) в суборенду ФГ «Кландайк-ІІ», і 06 вересня 2019 року відбулася державна реєстрація зазначених договорів суборенди, що свідчить про те, що до відкриття провадження у цій справі Білоцерківським міськрайонним судом і на даний час користувачем (суборендарем) спірних земельних ділянок є Фермерське господарство «Кландайк-ІІ», а тому прокурором невірно визначено відповідачем                  ФГ «Кландайк», у якого відсутній обов`язок відповідати за даним позовом, тому наявні підстави для ухвалення судового рішення про відмову в позові в частині вимог до                 ФГ «Кландайк».
Враховуючи те, що спірні накази відповідача ГУ Держгеокадастру у Київській області, так і спірні договори оренди стосуються саме права користування земельними ділянками, яке оскаржується позивачем у цій справі, тому окремо вирішити спір у цій справі стосовно лише обов`язків відповідача ГУ Держгеокадастру у Київській області, який правомірно визначений позивачем одним із відповідачів у справі, неможливо.
З урахуванням поданих відповідачем ФГ «Кландайк» заяв про застосування наслідків спливу строку позовної давності у даному спорі, судом першої інстанції також досліджувалось питання щодо застосування наслідків пропуску строків позовної давності.
Надаючи аналіз встановленим обставинам у справі та наданим доказам, установивши, що прокурором не обґрунтовано позицію, що лише під час проведення досудового розслідування кримінального провадження (2018 рік) він міг дізнатися про оскаржувані накази та укладені на їх підставі договори оренди землі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, оскільки позивач пропустив строк позовної давності.
З такими висновками  суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду у повній мірі погодитися не може, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
У справі, яка переглядається, фактичні обставини, встановлені судом, свідчать про те, що підставою звернення прокурора із цим позовом до суду було виявлення під час проведення досудового розслідування кримінального провадження факту порушення встановленого законодавством порядку надання фізичній особі ОСОБА_1 в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства.
Об`єктом оскарження є відповідні накази ГУ Держземагентства у Київській області про затвердження документації із землеустрою і передачі в оренду земельних ділянок та договори оренди землі, укладені на підставі цих наказів між ОСОБА_1 та ГУ Держземагентства у Київській області.
Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними наказів та договорів оренди землі, прокурор в обгрунтування позовних вимог зазначав, зокрема про те, що судове рішення за даним позовом може вплинути на права і обов?язки ОСОБА_1 .
 Прокурором позов пред?явлено до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, як органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, та Фермерського господарства «Кландайк». Семенця М.П., в якого з оспорюваних наказів, а також договорів оренди землі, укладених на підставі цих наказів, виникли відповідні права та обов`язки, визначено позивачем за позовом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо  предмету спору.
Закриваючи провадження у справі № 911/595/19 за позовом Керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області,  Фермерського господарства "Кландайк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів, ОСОБА_1 про визнання недійсними наказів та договорів оренди, на підставі постанови від 24 листопада 2020 року Північний апеляційний господарський   керувався тим що, виходячи з  характеру спірних правовідносин, а також того, що ОСОБА_1 звернувся за отриманням земельної ділянки з метою створення фермерського господарства, однак у встановленому законом порядку його не створив та, беручи до уваги суб`єктний склад сторін у даних правовідносинах, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Фермерського господарства «Кландайк», третя особа: ОСОБА_1 про визнання недійсними наказів та договорів, з призначенням справи до підготовчого судового засідання (а.с. 118-119 том 6).
Як передбачено нормою статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є:1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів;5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
У підготовчому засіданні суд, зокрема: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше - частина 2 статті 197 ЦПК України.
 Із протоколу судового засідання від 01 липня 2021 року, від 26 липня 2021 року вбачається, що у підготовчому судовому засіданні представник прокуратури підтримав позов, змін та уточнень до нього не заявив (а.с. 195-197 том 6, а.с. 6-8 том 7).
Протокольною ухвалою від 26 липня 2021 року судом першої інстанції закрито підгтовче провадження у справі та призначено справу до розгляду (а.с. 6-8 том 7).
З огляду на положення  частини третьої статті 217 ЦПК України розгляд даної справи по суті почався 04 серпня 2021 року (а.с. 25-27 том 7).
Після початку розгляду справи по суті, а саме: 26 листопада 2021 року від третьої особи без самостійних вимог Білоцерківської міської ради Київської області до суду надійшло клопотання про залучення до справи співвідповідача  ОСОБА_1 та 29 листопада 2021 року від представника позивача Білоцерківської окружної прокуратури - кдопотання про заміну сторони неналежного співвідповідача у справі, з Фермерського господарства «Кландайк» на ФГ «Кландайк-ІІ» (а.с. 245-246 том 7, а.с. 1-3 том 8).
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року відмовлено представнику позивача Білоцерківської окружної прокуратури в задоволенні клопотання про заміну сторони неналежного співвідповідача у справі; відмовлено представнику третьої особи Білоцерківської міської ради в задоволенні клопотання про залучення в справу в якості співвідповідача ОСОБА_1 , мотивуючи свій висновок, зокрема тим, що згідно норм ЦПК України саме позивач наділений правом до закінчення підготовчого провадження подавати клопотання про залучення співвідповідача, тоді як сторона позивача підтримала позовні вимоги, де  ОСОБА_1 є третьою особою, та безпосередньо до нього вимог не пред`явила (а.с. 25-28 том 8).
Перевіривши в межах вимог апеляційної скарги правильність застосування  судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  апеляційного суду виходить з наступного.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Позов - це заявлена в суд для розгляду і вирішення у відповідному процесуальному порядку матеріально-правова вимога однієї особи до іншої, яка випливає із спірної матеріально-правової відносини і обґрунтована на відповідних фактах.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2). Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (див. пункт 8.10. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20 (провадження № 12-31гс22)).
Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18, пункти 40, 41).
У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 910/17792/17 (провадження                     № 12-280гс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення у майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною в зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 травня 2023 року у справі № 201/2760/20 (провадження № 61-2790св23) вказано, що «процесуальне становище третьої особи є відмінним від процесуального становища відповідача. При цьому суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, розглядаючи спір між сторонами, оскільки відповідно до частини першої статті 53 ЦПК України така особа вступає у справу або залучається до участі у справі на стороні позивача або відповідача у разі, коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Наведений правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі                  № 766/8113/17 та від 29 червня 2022 року у справі № 753/7478/18».
Якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі як співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року в справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18)).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача (див. пункт 118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21)).
Встановивши, що при зверненні до суду прокурор невірно визначив суб`єктний склад учасників справи, зокрема, не залучив в якості відповідача    ОСОБА_1 , у якого з оспорюваних наказів Головного управління Держземагентства у Київській області від 03 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», а також договорів оренди землі, укладених на підставі цих наказів, виникли відповідні права та обов`язки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявлені у цій справі вимоги прокурора безпосередньо стосується прав та обов`язків особи    ОСОБА_1 та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним,оскільки позивач до закінчення підготовчого провадження клопотання про залучення співвідповідача ОСОБА_1 не подавав та підтримав позовні вимоги, деним визначено ОСОБА_1 як третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставини у своїй сукупності дозволяють колегії суддів апеляційного суду зробити висновок про те, щопред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від доводів учасників справи, стадії її розгляду або залучення такої особи (осіб) до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2024 року у справі № 932/163/21 (провадження                          № 61-6730св23)), що спростовує доводи апеляційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури у цій частині.
Разом з тим, є обгрунтованими доводи апеляційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури про те, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про вирішення по суті позовних вимог, пред`явлених до неналежного складу відповідачів.
Судом першої інстанції не враховано, що невірно визначений позивачем суб`єктний склад учасників справи унеможливлює правильне встановлення фактичних обставин та вирішення спору по суті. Саме у межах розгляду справи за участі належного відповідача (належного складу відповідачів) суд вирішує спір по суті, надає оцінку правовим позиціям сторін спору.
Подібна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі № 205/3695/18 (провадження № 61-12477св21), від 29 березня 2023 року у справі № 462/8376/20 (провадження № 61-513св22).
Отже, вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції в цілому дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову керівника Білоцерківської окружної прокуратури, проте помилково виходив з інших мотивів відмови у позові, а саме у зв?язку з пропуском прокурором передбаченого законом строку позовної давності і відсутності поважності причин їх пропуску, залишивши поза увагою, що пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною та безумовною підставою для відмови в позові. 
Із цих підстав суд апеляційної інстанції не можепогодитись із мотивамирішення суду першої інстанції в частині підстав для відмови у задоволенні позову керівника Білоцерківської окружної прокуратури, у зв`язку з чим оскаржуване рішення суду першої інстанції слід змінити в мотивувальній частині.
Оскільки встановлено підстави для відмови у задоволенні позовних вимог керівника Білоцерківської окружної прокуратури в зв`язку з їх пред`явленням до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів), що є самостійною підставою для відмови в позові, суд апеляційної інстанції інші доводи апеляційної скарги по суті спору не аналізує.
Відповідно до статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення ухваленено з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратурислід задовольнити частково, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2021 рокув частині відмови у задоволенні позову змінити, виклавши мотивувальну частину рішення щодо підстав відмови у задоволенні позову керівника Білоцерківської окружної прокуратури у редакції цієї постанови, а в іншій частині - залишити без змін.
Оскільки судове рішення змінено тільки в частині мотивів прийняття оскаржуваного рішення, то розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.  2, 4, 5, 13, 48, 51, 263, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури  задовольнити частково.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення щодо підстав відмови у задоволенні позову керівника Білоцерківської окружної прокуратури у редакції цієї постанови. 
В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2021 рокузалишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 16 січня 2025 року.

 
Головуючий:                                       Судді: