Номер провадження: 33/813/605/25
Номер справи місцевого суду: 521/14280/24 
Головуючий у першій інстанції Федоренко  Т. І. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарці судового засідання - Гасановій Л.Я. кизи, за участю захисника Максименка О.В., представника митного органу Ревенко Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці – Берназ В. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28.01.2025 року відносно
ОСОБА_1  ( ОСОБА_2 ),  ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , 
який притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, –
установив

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.01.2025 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 закрито, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.
Суд встановив, що відповідно до протоколу про порушення митних правил №0753/50000/24 від 14.07.2024 року 14.07.2024 року о 06 годині 18 хвилин в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці в якості пасажира в напрямку виїзд з України в автомобілі марки VOLKSWAGEN SHARAN Української реєстрації номер НОМЕР_1 слідував громадянин Російської ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час внесення інформації до електронного журналу пункту пропуску, спрацював «АСАУР», на гр. ОСОБА_1 наявне орієнтування Харківської митниці. 
Під час аналізу інформації, що міститься в ЄАІС ДМС стосовно громадянина ОСОБА_1 , було встановлено, що громадянин 08.02.2022 о 12:15:28 ввіз на територію України через Пункт пропуску "Гоптівка-Нехотєєвка" митного поста "Бабаї" Харківської митниці, по смузі руху «зелений коридор» легковий транспортний засіб MAZDA 6 д/н НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації – RU (Російська Федерація) в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», з метою «Особисте користування». 
Відповідно до ч.1 ст.380 Митного Кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі – МК України) тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Жодних документів, які б підтверджували наявність таких обставин гр. ОСОБА_1 не надав. 
Згідно інформації, яка міститься в Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби легковий транспортний засіб MAZDA 6, д/н НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації – RU (Російська Федерація), ввезено на територію України 08.02.2022 року та станом на 14.07.2024 року не вивезено. До митних органів з питань митного оформлення цього транспортного засобу громадянин ОСОБА_1 не звертався. 
Таким чином громадянин ОСОБА_1 не вивіз за межі митного кордону України легковий транспортний засіб MAZDA 6, д/н НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації – RU (Російська Федерація), чим перевищив строк тимчасового ввезення, встановлений ст. 380 МК України більше ніж на 30 діб. 
Зазначені дії, на думку митного органу мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 6 статті 481 МК України.
Закриваючи провадження по справі, суд 1-ої інстанції зазначив, що аналізуючи вимоги законодавства та оцінюючи дії ОСОБА_1 , який є громадянином РФ та постійно проживає на території РФ, з якої, як державою-агресором на даний час кордон закритий, сам ОСОБА_1 є видвореною особою з території України, безпосереднім перебуванням автомобіля у зоні активних бойових дій у Харківській області, який було ввезено на територію України через державний кордон України з РФ у Харківській області 08.02.2022 року за кілька днів до початку повномаштабного вторгнення РФ в Україну 24.02.2022 року та початком військової агресії РФ проти України, суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , що останній у межах строку тимчасового ввезення автомобіля не мав фізичної можливості вживати заходів щодо виїзду з митної території України у Харківський області саме на своєму автомобілі, тобто вчинення дій по вивезенню автомобіля. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 умислу або бездіяльності на порушення строку тимчасового ввезення автомобіля на територію України за наведених обставин.
Враховуючи наведені вимоги законодавства, а саме, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 не містять ознак умисних дій або бездіяльності, які б посягали на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.
В апеляційній скарзі представник Одеської митниці, не погоджуючись із постановою суду, вважає, що постанова суду винесена із порушенням норм процесуального права та всупереч вимогам ст.245 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції завчасно прийняв постанову про закриття провадження, оскільки невивезення транспортного засобу, що перебуває в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» та щодо якого існує обов`язок вивезення його за межі митної території після строків, визначених п.1 ст.380 МК України, є триваючим правопорушенням з моменту сплину вказаного періоду, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку. 
Так,  ОСОБА_1 не вивіз за межі митного кордону України легковий транспортний засіб MAZDA 6, д/н НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації – RU (Російська Федерація), чим перевищив строк тимчасового ввезення, встановлений ст. 380 МК України більше ніж на 30 діб. 
ОСОБА_1  ввіз автотранспортний засіб на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» 08.02.2022 року, кінцевим терміном його ввезення є 08.02.2023 року.
Крім того зазначає, що станом на 14.07.2024 року транспортний засіб не вивезено за межі митної території України, а також що з часу набрання законної сили ч.6 ст.481 МКУ пройшло більше 30 діб, тому у діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з`явився, натомість був представлений захисником Максименком О.В. З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_2 за участі її захисника Максименка О.В. на підставі доводів учасників провадження, а також доказів, які містяться в матеріалах справи.
Вислухавши пояснення представника Одеської Митниці Ревенко Т.А., яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, вислухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності зібрані докази, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, присутні ознаки складу правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 481 МК України, за кваліфікуючими ознаками: перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, виходячи з наступного.
Апеляційним судом встановлено, що 14.07.2024 року о 06 годині 18 хвилин в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці в якості пасажира в напрямку виїзд з України в автомобілі марки VOLKSWAGEN SHARAN Української реєстрації номер НОМЕР_1 слідував громадянин Російської ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час внесення інформації до електронного журналу пункту пропуску, спрацював «АСАУР», на гр. ОСОБА_1 наявне орієнтування Харківської митниці.
Під час аналізу інформації, що міститься в ЄАІС ДМС стосовно громадянина ОСОБА_1 , було встановлено, що громадянин 08.02.2022 о 12:15:28 ввіз на територію України через Пункт пропуску "Гоптівка-Нехотєєвка" митного поста "Бабаї" Харківської митниці, по смузі руху «зелений коридор» легковий транспортний засіб MAZDA 6 д/н НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації – RU (Російська Федерація) в режимі «тимчасове ввезення до 1 року», з метою «Особисте користування».
Відповідно до ч.1 ст.380 Митного Кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі – МК України) тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Жодних документів, які б підтверджували наявність таких обставин гр. ОСОБА_1 не надав.
Згідно з ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Статтею 103 МК України – тимчасове ввезення – це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Згідно інформації, яка міститься в Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби легковий транспортний засіб MAZDA 6, д/н НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації – RU (Російська Федерація), ввезено на територію України 08.02.2022 року та станом на 14.07.2024 року не вивезено. До митних органів з питань митного оформлення цього транспортного засобу громадянин ОСОБА_1 не звертався.
Таким чином громадянин ОСОБА_1 не вивіз за межі митного кордону України легковий транспортний засіб MAZDA 6, д/н НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації – RU (Російська Федерація), чим перевищив строк тимчасового ввезення, встановлений ст. 380 МК України більше ніж на 30 діб.
Апеляційний суд вважає необґрунтованим висновок суду 1-ої інстанції, зроблений на підставі позиції сторони захисту про те, що не вивезення ОСОБА_1  автомобіля MAZDA 6, д/н НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 в строк, визначений ст. 380 МК України сталося у зв`язку з тим, що він не мав фізичної можливості вживати заходів щодо виїзду з митної території України у Харківський області саме на своєму автомобілі, що пов`язано з дією обставин непереборної сили, пов`язаних з проведенням в України військових дій, запровадження в України воєнного стану, тобто форс-мажорними обставинами.
Так, дійсно торгово-промисловою палатою України (ТПП України) листом від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України було засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» являється форс-мажорною обставиною (обставинами непереборної сили).
Натомість, судом був досліджений лист Харківської митниці від 23.07.2024 року №7.14-1/28-08/Б-19/10 про відмову продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу, строк ввезення якого є до 07.02.2023 року включно та вичерпаний. Крім того зі змісту вказаного листа вбачається, що міграційною службою України ухвалено рішення про депортацію ОСОБА_4 ( ОСОБА_1 ) з території України. 
Водночас, до 11.07.2024 року (дата звернення із заявою до Харківської митниці), ним жодних дій щодо звернення до митного органу із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, не вчинялось.
Разом з тим, відповідно саме по собі введення воєнного стану в Україні не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання абсолютно всіх зобов`язань. Слід урахувати, що відповідно до міжнародної практики, обставина форс-мажору, в т.ч. воєнний стан, автоматично не звільняють від відповідальності.
Так, правопорушення було виявлено митним органом під час виїзду ОСОБА_1 14.07.2024 року із України в зоні митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, що свідчить про те, що ОСОБА_1 вільно переміщувався територією України та мав фізичну можливість вивезти транспортний засіб MAZDA 6 д/н НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 через працюючі митні пункти пропуску.
Таким чином, введення на території України воєнного стану, на переконання апеляційного суду, не перешкоджало ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.ст.192, 460 МК України звернутись із відповідною заявою до будь-якого територіального органу Держмитслужби України, у якій вказати причини неможливості вивезення транспортного засобу, як то введення воєнного стану в Україні або вивезти його через інші митні пункти пропуску.
При цьому, на момент складення митницею матеріалів, у строк до 14.07.2024 року, в тому числі до теперішнього часу, автомобіль не вивезений.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що особою перевищено строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.
Обставини правопорушення й вина правопорушника також підтверджуються зібраними в порядку ст. 495 МК України доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №0753/50000/24 від 14.07.2024 року, копією паспорту, витягом з ПІК ЄАІС ДМСУ, листом Харківської митниці від 23.07.2024 року №7.14-1/28-08/Б-19/10, довідкою про ціну транспортного засобу.
Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст. 487 МК України здійснюється відповідно до митного Кодексу України, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідальність за порушення ч. 6 ст. 481 МК України - перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування встановлена у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів. Тобто, законом передбачена альтернатива накладення стягнення на правопорушника, яке визначається судом за результатом розгляду справи.
Слід зазначити, що вказане правопорушення є триваючим, оскільки триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року по справі №804/401/17.
Тому, навіть у разі притягнення особи до відповідальності за порушення ст. 481 МК України, це не звільняє її від обов`язку вивезення за межі території України транспортного засобу, який є предметом правопорушення, та триває до виконанням такого обов`язку або припиненням дії відповідної норми закону.
Таким чином, вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення на правопорушника, апеляційний суд враховує зазначену позицію Верховного Суду, та з метою попередження здійснення особою нових порушень митних правил, передбачених ст. 481 МК України, де предметом правопорушення може бути один й той самий транспортний засіб, приходить до висновку про застосування санкції у вигляді конфіскації транспортного засобу безпосереднього предмету правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд визнає особу винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладає стягнення, відповідно до санкції статті, у виді конфіскації транспортного засобу марки MAZDA 6 д/н НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 .
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення уразі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до приписів п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються повторним дослідженням, під час апеляційного розгляду, доказів у справі.
Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 471, 527, 529 МК України, апеляційний суд -
постановив

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці – Берназ В. - задовольнити.
Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28.01.2025 року, якою відносно  ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), за ч.6 ст.481 МК України провадження в справі закрито, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,– скасувати.
Прийняти нову постанову, якою визнати  ОСОБА_1  ( ОСОБА_2 ),  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 481 МК України, та накласти на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, що був ввезений на митну територію України, а саме: автомобілю MAZDA 6 д/н НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 .
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ОСОБА_2 ),  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                                Ю.І. Кравець