П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

22 січня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/11574/24	

Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                   В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року по цій справі задоволено позовну заяву ОСОБА_1 , а саме:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення з 01.02.2023 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 за довідкою від 15.12.2023 року № ЮО116755 про грошове забезпечення станом на 01.01.2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.02.2023 року ОСОБА_1 на підставі довідки від 15.12.2023 року № ЮО116755 про грошове забезпечення станом на 01.01.2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 без обмеження її максимального розміру.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року набрало законної сили 02 липня 2024 року.
19 грудня 2024 року ОСОБА_1 подав до Одеського окружного адміністративного суду заяву про встановлення судового контролю в порядку ст.382 КАС України.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви, поданої в порядку ст.382 КАС України.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою встановити відповідачу десятиденний строк для подачі звіту про виконання рішення по цій справі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що рішення суду не виконується протягом тривалого часу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.311, ст.312, ст.382 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відмовляючи в задоволенні заяви позивача, поданої в порядку ст.382 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено жодних доводів та не надано жодних доказів на їх підтвердження щодо обставин, які свідчать про умисне невиконання керівником суб`єкта владних повноважень     ГУ ПФУ рішення суду, недобросовісність у діях цього суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
За правилами ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналіз названої норми права дає можливість дійти висновку, що  встановлення судового контролю є   правом, а не обов`язком суду.
Зазначена норма була чинною як на час звернення позивача до суду із заявою, в порядку ст.382 КАС України так і станом на день винесення Одеським окружним адміністративним судом оскаржуваної ухвали.
Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання зобов`язань у межах відповідної справи.
Зокрема, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у порядку  ст.382 КАС України є наявність у суду об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю судове рішення залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Це питання суд вирішує, керуючись внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на конкретних обставинах справи та доказах, поданих заявником.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення суду першої інстанції по цій справі, пенсійний орган провів перерахунок пенсії позивача з 01 лютого 2023 року, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії від 05 серпня 2024 року, та здійснив розрахунок на доплату пенсії за пенсійною справою позивача, який становить - 28 625, 30 грн.
Отже, відповідачем вчиняються дії по виконанню рішення суду першої інстанції.
У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18, від 11 червня 2020 року у справі №640/13988/19, від 20 вересня 2023 року у справі №9901/116/20.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Сума доплати до пенсії позивача в розмірі 28 625, 30 грн обліковується в електронній пенсійній справі позивача та буде виплачено після виділення коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.
Слід наголосити, що фактична невиплата заборгованості зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості їх прийняття.
Покладені рішенням суду на відповідача зобов`язання можуть бути виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області, після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.
У постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17 викладено правовий висновок, згідно із яким сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.
Окремо колегія суддів хоче звернути уваги на те, що згідно з публічною інформацією, що 8 грудня 2023 року була оприлюднена Міністерством соціальної політики України під час конференції «Роль судової влади у подоланні викликів війни», заборгованість держави станом на 1 листопада 2023 року лише за пенсійними справами складає 60,5 млрд гривень.
          Держава фактично не спроможна виплачувати громадянам гроші за рішеннями судів. Ситуація з виплатою громадянам заборгованості за рішеннями судів є критичною.
          Якщо на початок 2020 року обсяг невиплаченої заборгованості держави за рішеннями національних судів становив 62 млн. гривень, то на початок 2023 року заборгованість лише за пенсійними справами склала 38,5 млрд. гривень. (окрема дума судді КАС ВС Берназюка Я.О. від 18 грудня 2023 року по справі №380/1907/23).
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення суду в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може уважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а обмежене фінансування є об`єктивною обставиною, яка не залежить від посадових осіб суб`єкта владних повноважень.
          З урахуванням досліджених колегією суддів доказів, підстав уважати, що суб`єкт владних повноважень ухиляється від виконання судового рішення в повному обсязі, наразі немає, а тому суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку ст.382 КАС України.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 від 19.11.2024 року в порядку ст.382 КАС України.
Додатково колегія суддів звертає увагу апелянта, що з 19 грудня 2024 року діє нова редакція КАС України, в якій частину 1 статті 382 КАС України доповнено другим абзацом наступного змісту:
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Отже, починаючи з 19 грудня 2024 року суд першої інстанції за відповідною заявою позивача зобов`язаний встановити судовий контроль за виконанням рішення в порядку ст.382 КАС України, зокрема у справах, предметом яких є перерахунок та виплата пенсій. 
Оскільки обов`язок суду встановити судовий контроль у справах, предметом яких є перерахунок та виплата пенсій, виник лише з 19.12.2024 року, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена 16.12.2024 року, тобто до внесення змін до КАС України, відсутні підстави для висновку про помилковість постановленої ухвали.  
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтями 248, 256, 311, 312, 316, 382, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                       Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                       О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                К.В.Кравченко