ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 683/1523/24
Провадження № 22-ц/820/337/25
Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.
секретар судового засідання Дубова М.В.
з участю апелянта
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 683/1523/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 – засновника Фермерського господарства «Залісся» на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року про повернення заяви про роз`яснення судового рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Залісся» про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :
В травні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати договір оренди земельної ділянки від 06 лютого 2008 року, укладений між нею та Фермерським господарством «Залісся» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6824286700:07:025:0028, яка розташована на території Старокостянтинівської ОТГ Хмельницької області, площею 2,7848 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (станом до 01.01.2013 року) на території Пеньківської сільської ради Хмельницької області.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року позов задоволено, розірвано договір оренди землі від 06 лютого 2008 року, укладений між  ОСОБА_2  та Фермерським господарством «Залісся» щодо земельної ділянки площею 2,7848 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6824286700:07:025:0028, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 26 лютого 2008 року за реєстраційним номером 040874700251 
Додатковим рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2024 року стягнуто з ФГ «Залісся» на користь ОСОБА_2 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року, рішення суду першої інстанції залишено без змін.
04 грудня 2024 року ФГ «Залісся» в особі засновника ОСОБА_1 подало до суду заяву про роз`яснення рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року. 
Ухвалою суду від 04 грудня 2024 року дану заяву повернуто заявнику на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України.
Не погоджуючись з даною ухвалою представник ФГ «Залісся» - Дячук С.Ф. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити апеляційні вимоги, посилаючись на те, що рішення не відповідає нормам процесуального та матеріального права, а також фактичним обставинам справи.
При цьому посилався, що з позовною заявою до суду звернулася  ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв адвокат, однак згідно ч. 5 ст. 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення, проте адвокатом при подачі позовної заяви від імені ОСОБА_2 таких підстав не було зазначено.
Крім того вказує, що рішення суду першої інстанції йому є незрозумілим, оскільки постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, в описовій частині суддя Сагайдка І.М. помилково зазначила, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди землі від 06 липня 2008 року, проте договір укладений 06 лютого 2008 року.
Таким чином незрозуміло чи вищезазначене в резолютивній частині рішення суду стосується не підписаного позивачкою та не підтриманого нею в судовому засіданні позову.
Оскільки позовна заява подана до суду представником Стельмах Н.В., а провадження відкрито за її особистим іменем, тому апелянт вважає, що провадження повинно було бути відкрите на ім`я представника, таким чином суд першої інстанції порушив вимоги ч. 5 ст. 56 ЦПК України Також посилається, що йому є незрозумілим стягнення з нього на користь ОСОБА_2  судового збору при прийнятті рішення судом першої інстанції. Також апелянт вказує, що відмовляючи в задоволенні заяв про роз`яснення рішень, суд першої інстанції неодноразово спотворював зміст поданих заяв та неправдиво зазначував власні формулювання, таким чином дискримінуючи права ОСОБА_1 та спотворюючи норми державної мови шляхом зазначення недостовірної інформації.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що в травні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати договір оренди земельної ділянки від 06 лютого 2008 року, укладений між нею та Фермерським господарством «Залісся» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6824286700:07:025:0028.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року позов задоволено, розірвано договір оренди землі від 06 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Залісся» щодо земельної ділянки, кадастровий номер 6824286700:07:025:0028.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
05 листопада 2024 року ФГ «Залісся» зверталось до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області із заявою про роз`яснення рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року у цивільній справі №683/1523/24, 2/683/763/2024 за позовом ОСОБА_2 до ФГ «Залісся» про розірвання договору оренди земельної ділянки.
В заяві просив роз`яснити який саме договір оренди землі було розірвано судом, оскільки між ФГ «Залісся» та ОСОБА_2 укладався лише Типовий договір оренди землі від 06 лютого 2008 року, а також надати роз`яснення щодо наступних питань:
«1. Чи замовчує суд, задовольняючи позов, у рішенні від 15 липня 2024 року відсутність невід`ємних частин Типового договору оренди землі від 06 лютого 2008 року у варіанті договору, витлумаченого адвокатом Ткачем В.В.
2. Чи розриваючи договір оренди землі від 06 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Залісся» у рішенні від 15 липня 2024 року Старокостянтинівський районний суд замовчує, що він має на увазі, акцептований відповідно до акта цивільного законодавства Типовий договір оренди землі від 06 лютого 2008 року та відсутність невід`ємних частин Типового договору оренди землі від 06 лютого 2008 року.
3. Чи розриваючи договір оренди землі від 06 лютого 2008 року у резолютивній частині рішення від 15 липня 2024 року Старокостянтинівський районний суд замовчує, що він має на увазі стороною договору (Орендаря) «в особі голови Дячука Сергія Филимоновича», в акцептованому відповідно до акта цивільного законодавства Типовому договорі оренди землі від 06 лютого 2008 року та відсутність невід`ємних частин Типового договору оренди землі від 06 лютого 2008 року, що унеможливило його укладення відповідно до вимог ч.2 ст.640 ЦК України.»
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 листопада 2024 року (справа №2-р/683/4/2024) заяву ФГ «Залісся» про роз`яснення рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року залишено без задоволення.
18 листопада 2024 року ФГ «Залісся» знову подало до суду заяву про роз`яснення рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року.
В даній заяві заявник вказав, що, звертаючись до суду з позовом Адвокатське бюро «Віталій Ткач та партнери» не зазначило підстав звернення до суду в інтересах ОСОБА_2 , відповідно незрозуміло чи саме саме цей позов неуповноваженої на звернення до суду в інтересах ОСОБА_2 мав на увазі суд, в ухвалі про відкриття провадження в справі суд зазначив, що позивач, звертаючись до суду з позовом, просила розірвати договір оренди землі від 06 липня 2008 року, проте в позові відсутнє оскарження договору оренди землі від 06 липня 2008 року та позов ОСОБА_2 нею не підписано, поданий та підписаний керівником адвокатського бюро позов не належить ОСОБА_2 , а тому незрозуміло який позов зазначено в рішенні, також незрозуміло стягнення витрат на користь ОСОБА_2 .
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2024 року заяву ФГ «Залісся» про роз`яснення рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року повернуто заявнику без розгляду з тих підстав, що заяву подано електронною поштою на електронну адресу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області, а не через підсистему ЄСІТС «Електронний суд».
21 листопада 2024 року ФГ «Залісся» втретє подало до суду заяву про роз`яснення рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року з тих же підстав, що вказані в заяві від 18 листопада 2024 року про роз`яснення судового рішення.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2024 року (справа №2-р/683/6/2024) заяву ФГ «Залісся» про роз`яснення рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року залишено без задоволення з тих підстав, що резолютивна частина рішення не містить положень, які б викликали суперечки щодо розуміння рішення та унеможливлювали виконати це рішення, саме рішення є чітким і зрозумілим, а зазначені у ньому дані дають змогу ідентифікувати договір оренди землі, який розірвано судом, та належним чином виконати вказане рішення, в тому числі і в частині стягнення судових витрат.
04 грудня 2024 року ФГ «Залісся» вчетверте подало до суду заяву про роз`яснення рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року. 
За підставами звернення для роз`яснення судового рішення дана заява ідентична заяві про роз`яснення рішення суду, яка подавалась ФГ «Залісся» до суду 21 листопада 2024 року та вирішена судом 28 листопада 2024 року (ухвала Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2024 року).
Відповідно до статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.
Також зі змісту зазначеної статті вбачається, що роз`яснення судового рішення, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.
В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі №904/2526/18 (провадження №12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Отже, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим. Це дає змогу усунути недоліки судового рішення, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 24.07.2020 року у справі №128/2734/14 роз`яснив, що суд може роз`яснити судове рішення у разі, якщо нечітким або незрозумілим є зміст його резолютивної частини, як для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і для осіб, які будуть здійснювати його примусове виконання.
Таким чином, роз`ясненню підлягає резолютивна частина судового рішення у разі утруднення його виконання. Тобто, у разі нечіткості та незрозумілості, а також утруднення виконання судового рішення, яким задоволено позовні вимоги, останнє підлягає роз`ясненню.
Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається
Згідно п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.
Відповідно до ч.3 ст.44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Таким чином, враховуючи, що ФГ «Залісся» 04 грудня 2024 року повторно подало до суду заяву про роз`яснення рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2024 року, яка ідентична заяві, поданій ним 21 листопада 2024 року, яка вже вирішена судом (ухвала Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2024 року (справа №2-р/683/6/2024), і ця заява не містить інших підстав, які вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що повторна подача відповідачем заяви про роз`яснення рішення суду є зловживанням процесуальними правами, а тому правомірно відповідно до ч.3 ст.44 ЦПК України повернув дану заяву заявнику. 
Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності ухвали суду фактично зводяться до обґрунтувань апеляційної скарги тими ж обставинами і підставами, що і у заяві про роз`яснення судового рішення, однак жодним чином не спростовують висновків суду, що заява не містить інших підстав, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, та відповідно свідчить про зловживанням процесуальними правами.
Таким чином такі доводи апеляційної скарги слід відхилити.
З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд доходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Повний текст судового рішення складено 07 лютого 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова