ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2025 року	Львів	Справа № 140/6891/24 пров. № А/857/26619/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року (судді Лозовського О.А. прийняте в письмовому провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м.Луцьк) у справі № 140/6891/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

В червні 2024 року, ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії  від 21.02.2024 №056350011505; зобов`язати повторно розглянути заяву від 13.02.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах, врахувавши наявний пільговий стаж за Списком №2 за наступними періодами роботи: газоелектрозварник 3 розряду в Карагандинському металургійному комбінаті з 16.07.1986 по 17.10.1986; з 21.02.1989 по 24.04.1989 електрозварник 3 розряду Спеціалізованого управління №4 треста «Центркомплектмонтаж» Республіка Комі; електрозварником обрубки по 4 розряду АТ «АрселорМіттал Теміртау» з 21.07.1989 по 29.08.1989; з 25.04.2000 по 20.11.2008, з 29.09.2009 по 29.10.2009, з 07.04.2010 по 05.10.2010 електрогазозварником 5 розряду в Часовоярському металургійному комбінаті; електрогазозварником 4 розряду Часовоярської дільниці комунального господарства з 15.04.2013 по 06.02.2015 та з 13.07.2015 по 20.06.2023.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року позов задоволено повністю.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що висновки суду і як довідка суперечать переліку посад та професій, оскільки Списками № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та пільгових розмірах, затверджених Постановою № 1173 не передбачено електрогазозварника, зайнятого на різанні і на ручному зварюванні. Також, суд дійшов помилкового висновку, що вказані періоди роботи підлягають до зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи, оскільки посади зазначені у довідках не відповідають Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, а дані зазначені у спірних довідках не відповідають постанові Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
13.03.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду у Миколаївській області про призначення пенсії.
Рішенням про відмову в призначенні пенсії від 20.03.2023 №056350011505, ОСОБА_1 відмовлено у його заяві з тих причин, що на думку ГУ ПФУ в Миколаївській області, відповідно до п.2.4.2. ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, чоловікам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 06 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають необхідного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу (тобто 6 років 3 місяці) на зазначених роботах, та відповідний страховий стаж пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам (а.с. 36). 
Таким чином, ГУ ПФУ у Миколаївській області зарахував позивачу загальний страховий стаж на день звернення - 36 років 06 місяців 05 днів, пільговий стаж роботи за Списком №2 - 12 років 0 місяців 19 днів. ГУ ПФУ у Миколаївській області, прийшов до висновку про можливість позивачу вийти на пенсію на пільгових умовах з 11.02.2024.
Позивач досягнувши віку 56 років, 13.02.2024 повторно звернувся за призначенням пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», подавши відповідну заяву до ГУ ПФУ у Волинській області. На час звернення ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщена особа, проживав в межах юрисдикції ГУ ПФУ у Волинській області. 
Рішенням від 21.02.2024 ГУ ПФУ у Волинській області №056350011505, позивачу повторно відмовлено у призначенні пенсії, так як до страхового стажу не зараховано період навчання з 11.09.1989 по 14.02.1990 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація про присвоєння кваліфікації.  До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період роботи з 16.07.1986 по 17.10.1986 згідно довідки №103/671 від 30.01.2023, так як посада зазначена в довідці (електрогазозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням) не відповідає посаді зазначеній в постанові КМУ №10 від 26.01.1991 (електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки), також не вірно вказана позиція (згідно постанови 23200000-19756). Не зараховано періоди роботи за Списком №2 з липня 2015 по червень 2023 згідно відомостей про спеціальний стаж - Реєстру застрахованих осіб, оскільки відсутня інформація про атестацію робочих місць.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.
Вирішуючи спірні правовідносини, апеляційний суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої - другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі – Закон №1058-IV), право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах та працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок №383).
Порядок № 383 регулює застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Пунктом 3 Порядку № 383 застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Так, за приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
За період до 1 січня 2004 року обчислення трудового стажу здійснювалося згідно зі статтями 56-63 Закону №1788.
У пунктах 1, 2 та 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, то для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Абзацом 1 пункту 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Однак, дія цього порядку поширюється на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 року у справі №233/2084/17.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи з 16.07.1986 по 17.10.1986, під час якого позивач працював електрогазозварником, так як посада зазначена в довідці (електрогазозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням) не відповідає посаді зазначеній в постанові КМУ №10 від 26.01.1991 (електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки), виходячи з такого.
Класифікатор професій ДК 003:2010 (КП), затверджений Наказом Держспоживстандарту України №327 від 28.07.2010, призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, Федерацією роботодавців України, всіма суб`єктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників.
Відповідно п.1.3 КП, професійні назви робіт, які наведені у цьому класифікаторі, рекомендовано застосовувати під час утворення нових назв професій та посад у зв`язку з розвитком нових видів економічної діяльності та технологій.
Так, в період з 16.07.1986 по 17.10.1986 період роботи електрогазозварником, зайнятий на різанні і на ручному зварюванні в Карагандинському металургійному комбінаті у цеху ремонту металургійного обладнання №1 діяла Постанова СРСР від 22.08.1956 №1173 «Про затвердження Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах». Посада «газозварника, електрозварник» входить до Списку №2 розділу XXXII.
Посада «електрозварника, зайнятий на різанні і на ручному зварюванні» входить до розділу XXXIII «Загальні професії» Списка №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, , затвердженого Постановою КМУ від 11.03.1994 №162.
Відповідно до розділу XXXIII «Загальні професії (у всіх галузях господарства)» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» до Списку №2 відносяться електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461 затверджений Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. В розділі XXXIII. Загальні професії (у всіх галузях господарства) зазначено: «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварники ручного зварювання».
Щодо періоду роботи позивача з 21.02.1989 по 24.04.1989 на посаді електрозварник 3 розряду Спеціалізованого управління №4 треста «Центркомплектмонтаж» Республіка Комі; електрозварником обрубки по 4 розряду АТ «АрселорМіттал Теміртау» з 21.07.1989 по 29.08.1989; з 25.04.2000 по 20.11.2008, з 29.09.2009 по 29.10.2009, з 07.04.2010 по 05.10.2010 електрогазозварником 5 розряду в Часовоярському металургійному комбінаті; електрогазозварником 4 розряду Часовоярської дільниці комунального господарства з 15.04.2013 по 06.02.2015, колегія суддів зазначає наступне.
Судом встановлено і таке вбачається з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 виданої 16.07.1986, ОСОБА_1 працював з 21.02.1989 по 24.04.1989 електрозварником 3 розряду Спеціалізованого управління №4 треста «Центркомплектмонтаж» Республіка Комі; електрозварником обрубки по 4 розряду АТ «АрселорМіттал Теміртау» з 21.07.1989 по 29.08.1989; з 25.04.2000 по 20.11.2008, з 29.09.2009 по 29.10.2009, з 07.04.2010 по 05.10.2010 електрогазозварником 5 розряду в Часовоярському металургійному комбінаті; електрогазозварником 4 розряду Часовоярської дільниці комунального господарства з 15.04.2013 по 06.02.2015.
Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються Списки № 1, 2, затвердження постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162. 
Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 210, передбачалися професії "газозварювальник", "електрозварювальник".
Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії "електрозварники" та "газозварники".
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
З архівної довідки від 01.11.2022 №1223 АТ «АрселорМіттал Теміртау» вбачається, що позивач працював повний робочий день 21.07.1989 по 29.08.1989 на посаді електрогазозварника обрубки 4 розряду. Виконував роботи зі шкідливими та важкими умова праці з повним робочим днем за професією електрогазозварника, що передбачена Списком №2. 
Згідно архівної довідки від 01.11.2022 №1948 вбачається, що в документах архівного відділу адміністрації МУМО [Муніципальне утворення міського округу] «Ухта» на підприємстві Спеціалізоване управління 34 (СУ-4) тресту «Центркомплектмонтаж» Міністерства будівництва підприємств нафтової та газової промисловості значиться ОСОБА_1 21 лютого 1989 року прийнято на роботу ел. зварником 3 розряду терміном на 1 рік на дільн. №8 Харп з 2-х місячним випробувальним терміном. Наказ №29 від 28.02.1989 по 24 квітня 1989 року звільнено ел. зварника 3 розряду Дільниці №8 Харп за власним бажанням на підставі ст. 31 КЗпП РРФСР (Російська Радянська Федеративна Соціалістична Республіка), з компенсацією за 3 р. д. (так у документі). Наказ №33 від 26.04.1989.
Аналіз вищенаведеного свідчить про те, що періоди роботи позивача на посаді електрогазозварника є підтвердженими.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані записи в трудовій книжці позивача зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей з посиланням на дати та номери відповідних наказів, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку з чим ненадання уточнюючих довідок, не може бути підставою для відмови у зарахуванні зазначеного періоду роботи позивача до пільгового стажу.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому на думку суду їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пільгової пенсії.
Відповідно до матеріалів справи, спірний період роботи позивача підтверджено відповідними записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , засвідчені підписами уповноваженої особи та містять відповідні печатки, відтак відсутні підстави для позбавлення позивача права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення.
Колегія суддів зазначає, що наявність сумнівів у відповідача, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи позивача до стажу, однак пенсійним органом відповідну перевірку не проведено.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зарахування позивачу періоду роботи за Списком №2 з липня 2015 по червень 2023 та не приймає твердження відповідача, що даний період не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки відсутня атестація робочих місць.
З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 виданої 29.09.2009 вбачається, що з 13.07.2015 ОСОБА_1 працював електрогазозварником 4-го розряду Часовоярської дільниці муніципального господарства, та звільнений 20.06.2023р. за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України у зв`язку з бойовими діями.
Позиція апелянта, як пенсійного органу суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення/перерахунок пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.
Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (набрав чинності з 21.08.1992, далі - Порядок № 442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону №1058 є виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця. Отже, особи, якій зайняті на роботах із шкідливими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції, що всі необхідні документи для зарахування спірних періодів роботи з 16.07.1986 по 17.10.1986; з 21.02.1989 по 24.04.1989, з 21.07.1989 по 29.08.1989; з 25.04.2000 по 20.11.2008, з 29.09.2009 по 29.10.2009, з 07.04.2010 по 05.10.2010, з 15.04.2013 по 06.02.2015 та з 13.07.2015 по 20.06.2023 газоелектрозварником та електрогазозварником ОСОБА_1 надав пенсійному органу, однак такі протиправно відповідачем не були зараховані, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області - залишити без задоволення. 
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі № 140/6891/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                Р.Й. Коваль

                                                                                            В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 14.03.2025