ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року	Львів	Справа № 260/3741/24 пров. № А/857/32477/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Мікули О.І., Ніколіна В.В., 
за участю секретаря судового засідання          Хомин Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року (головуючий суддя Іванчулинець Д.В., м. Ужгород, повний текст рішення складено 04.11.2024) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до  Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, в якому просив стягнути на його користь, за час затримки роботодавцем виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника в сумі 161607,54 грн (сто шістдесят одна тисяч шістсот сім грн 54 коп.).
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.
Стягнуто з Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року по справі № 260/7974/21 за період з 22 лютого 2024 року по 04 червня 2024 року в сумі 104903,14 грн (сто чотири тисячі дев`ятсот три гривні чотирнадцять копійок). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм оскаржило його в апеляційному порядку, просить таке скасувати.
В апеляційній скарзі зазначає, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 в адміністративній справі № 260/7974/21 частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 (далі – Позивач) до Державного агентства меліорації та рибного господарства України (далі – Держрибагентство), Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області (далі – Закарпатський рибоохоронний патруль), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство аграрної політики та продовольства України, Закарпатська обласна державна адміністрація, про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та, зокрема:
-          визнано протиправним та скасовано наказ Держрибагентства від 08.12.2021 № 127- ТО «Про звільнення ОСОБА_1 »;
-          поновлено позивача на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області з 10.12.2021;
-          стягнуто із Закарпатського рибоохоронного патруля на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 10.12.2021 по 13.10.2022 у розмірі 104 926,45 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Зазначене рішення суду в частині поновлення позивача на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області та в частині стягнення на користь позивача заробітної плати у межах одного місяці в розмірі 29770,00 грн підлягало до негайного виконання.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 виправлено допущену в пункті 4 резолютивної частини рішення зазначеного суду від 13.10.2022 у справі № 260/7974/22 описку, виклавши його в наступній редакції:
«Стягнути на користь Позивача із Закарпатського рибоохоронного патруля середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10.12.2021 по 13.10.2022 в розмірі 304 786,15 грн (триста чотири тисячі сімсот вісімдесят шість гривень п`ятнадцять копійок)».
На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 у справі № 260/7974/21 наказом Держрибагенства від 08.11.2022 № 174-ТО позивача поновлено на посаді начальника Управління Державного рибного господарства у Закарпатській області з 10.12.2021 та виплачено заробітну плату в межах одного місяця в розмірі 29 770, 00 грн, як було зазначено в резолютивній частині рішення суду.
Тобто, Держрибагенство повністю з дотриманням норм законодавства виконало рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 у справі № 260/7974/21 та поновило на посаді з якої позивача було звільнено та на якій він перебував на час виникнення спірних правовідносин.
Крім того, за результатами виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду виданого 02.05.2023 по справі № 260/7974/21 про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 10.12.2021 по 13.10.2022 в розмірі 304786,15 грн станом на 11.10.2024 з Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Закарпатській області відбулося безспірне списання коштів з рахунків в сумі 287305,00 грн, а саме 08.11.2022 відбулось негайне стягнення коштів у сумі 29770,00 грн та з серпня по 04 жовтня сплачено позивачу 257535,00 грн, що підтверджується інформацією про результати виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/7974/21.
Порушенням норм матеріального права є незалучення у справі №260/3741/24 у якості співвідповідача Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Закарпатській області, оскільки рішення у справі зачіпає інтереси останнього.
При цьому зазначає, що у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису Держрибагенства, відповідно до наказів Держрибагенства від 11.11.2021 № 479 «Про введення в дію структури Державного агентства меліорації та рибного господарства України» від 03.12.2021 № 540 «Про введення в дію штатного розпису Державного агентства меліорації та рибного господарства України на 2021 рік» та відмовою ОСОБА_1 від переведення на запропоновану посаду, наказом Держрибагенства від 07.12.2022 № 190-ТО позивача звільнено з посади начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області.
Також апелянт зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно з пунктом 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звґязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159) його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.
Положеннями пункту 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:
пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);
соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії;
заробітна плата (грошове забезпечення).
Зважаючи на викладене, апелянт зазначає, що така виплата, як середній заробіток за час вимушеного прогулу яка виплачується за рішенням суду та не є оплатою праці за виконану роботу, є разовою та розрахована із середньої заробітної плати, а тому ця виплата не підлягає компенсації.
Разом з тим, вказує, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, нарахований та стягнутий за рішенням суду, не є заробітною платою у розумінні як Закону України «Про оплату праці» так і Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звґязку з порушенням строків їх виплати», а тому не підлягає компенсації.
Також згідно ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Аналогічні положення закріплені також в ст.1 Закону України «Про оплату праці», згідно якої заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.
Отже, заробітною платою можливо вважати грошовий еквівалент, який сплачується працівнику за виконану ним роботу.
У разі встановлення обставин вимушеного прогулу працівника (звільнення без законної підстави ст.235 КЗпП України та/або затримка виконання рішення про поновлення на роботі ст.236 КЗпП України), такому працівнику виплачується не грошовий еквівалент виконаної роботи, а передбачена Кодексом законів про працю України компенсаційна виплата у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Вважає, що Закарпатським окружним адміністративним судом не надано належної правової оцінки доводам Держрибагентства, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для її вирішення та ухвалення незаконного рішення.
Крім того, незалучення до участі у справі № 260/3741/24 в якості співвідповідача є порушенням норм процесуального права, оскільки підставою для подання позову до суду є у тому числі, на думку позивача несвоєчасне виконання рішення суду у справі № 260/7974/21.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив таку залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.  
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року в справі № 260/7974/21 позовну заяву  ОСОБА_1 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – Міністерство аграрної політики та продовольства України, Закарпатська обласна державна адміністрація про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу– задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства «Про звільнення ОСОБА_1 » від 08 грудня 2021 року № 127-ТО.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 із Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 грудня 2021 року по 13 жовтня 2022 року в розмірі 104 926,45 грн.
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяці в розмірі 29770,00 грн (двадцять дев`ять тисяч сімсот сімдесят гривень 00 коп.) звернено до негайного виконання. В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
24 жовтня 2022 року Закарпатським окружним адміністративним судом в адміністративній справі № 260/7974/21 постановлено ухвалу про виправлення описок у судовому рiшеннi, а саме: виправлено допущену в пункті 2 резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року у справі № 260/7974/22 описку, а саме помилково вказане найменування відповідача 1 – Державне агентство меліорації та рибного господарства, виправити на правильне - Державне агентство меліорації та рибного господарства України. Виправлено допущену в пункті 4 резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року у справі № 260/7974/22 описку, виклавши його в наступній редакції: Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Гойди, буд. 8, код ЄДРПОУ 40868514) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 грудня 2021 року по 13 жовтня 2022 року  в розмірі 304786,15 грн (триста чотири тисячі сімсот вісімдесят шість гривень п`ятнадцять копійок)».
Вищевказана ухвала набрала законної сили 08 листопада 2022 року.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі № 260/7974/21 апеляційну скаргу Державного агентства меліорації та рибного господарства України залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від13 жовтня 2022 року у справі № 260/7974/21 – змінено, викладено абзац другий резолютивної частини рішення в такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року». В решті рішення суду залишено без змін.
Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 вересня 2023 року у справі № 260/7974/21 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд палати, до якої входить колегія суддів.
Касаційну скаргу Державного агентства меліорації та рибного господарства України задоволено частково.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року скасовано  в частині зміни рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року, а  справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції – Восьмого апеляційного адміністративного суду.
У іншій частині постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року залишено без змін.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі № 260/7974/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від13 жовтня 2022 року у справі № 260/7974/21 – змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року».
Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини 2 статті 129 Конституції України  обов`язковість судових рішень є однією із основних засад судочинства.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України.  Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.  Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 2 статті 14 КАС України передбачено, що  судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядав трудовий спір, підлягає негайному виконанню (ч. 7 ст. 235 КЗпП України).
Аналогічна за змістом норма міститься в п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, згідно якої негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Згідно ст. 370 КАС України  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Статтею 236 КЗпП України визначено, що  у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
З огляду на це, суд правильно зауважив, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Суд зазначає, що обов`язок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення його на роботі настає тільки тоді, коли така затримка була допущена з вини власника або уповноваженого ним органу. Якщо ж це сталося не з вини власника або уповноваженого ним органу, а з вини самого працівника, середній заробіток за час затримки поновлення на роботі виплаті не підлягає.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходи з того, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року в адміністративній справі № 260/7974/21, допущено негайне виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць. Вищевказане рішення в частині стягнення середнього заробітку та поновлення на посаді набрало законної сили 22 лютого 2024 року.
При цьому, суд першої інстанції погодився з твердженнями відповідача, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року в справі № 260/7974/21 наказом Держрибагенства від 08.11.2022 № 174-ТО позивача поновлено на посаді начальника Управління Державного рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року та виплачено заробітну плату в межах одного місяця в розмірі 29770, 00 грн, як було зазначено в резолютивній частині рішення суду.
Крім того, за результатами виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду виданого 02 травня 2023 року по справі № 260/7974/21 про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 10.12.2021 по 13.10.2022 в розмірі 304786,15 грн станом на 11 жовтня 2024 року з Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Закарпатській області відбулося безспірне списання коштів з рахунків в сумі 287305,00 грн, а саме 08 листопада 2022 року відбулось негайне стягнення коштів у сумі 29770,00 грн та з серпня по 04 жовтня сплачено позивачу 257535, 00 грн, що підтверджується інформацією про результати виконання виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/7974/21.
При цьому, суд вважав, що сума стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду становить 304786,15 грн, тобто на момент звернення позивача до суду відповідачем рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не виконано (виконано не в повній мірі).
З огляд на це, суд першої інстанції вважав, що вказане свідчить про те, що в період з 22.02.2024 по 03.06.2024 рішення суду в добровільному порядку не було виконане, а тому наявні правові підстави для притягнення відповідача до відповідальності шляхом стягнення на користь позивача середнього заробітку за цей період.
При цьому, суд вказав, що згідно частини третьої п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.
Проте, колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції не погоджується з наступних міркувань.  
Дійсно, як уже зазначалось вище оплата вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника врегульовано положеннями ст. 236 КЗпП України, згідно якої у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року в справі № 260/7974/21 позову  ОСОБА_1 до Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – Міністерство аграрної політики та продовольства України, Закарпатська обласна державна адміністрація про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу– задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства меліорації та рибного господарства «Про звільнення ОСОБА_1 » від 08 грудня 2021 року № 127-ТО.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року.
Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області звернено до негайного виконання.
Як вбачається з Наказу відповідача від 02.11.2022 № 174-ТО позивача поновлено на посаді начальника «Управління Державного рибного господарства у Закарпатській області» (так зазначено в резолютивній частині рішення суду) з 10 грудня 2021 року та виплачено заробітну плату в межах одного місяця в розмірі 29 770, 00 грн (а.с. 164 т. 2). 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року, в справі № 260/4296/23 де позивач просив стягнути із Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 жовтня 2022 року по 02 серпня 2023 року, адміністративний позов задовольнити частково, та відповідно стягнуто з Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області (на користь позивача середній заробіток за затримку виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 у справі №260/7974/21 у період з 14.10.2022 по 01.11.2022 у розмірі 18428,93 грн (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять вісім гривень 93 копійок) з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів, у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
У вказаних судових рішеннях, як першої так і апеляційної інстанції встановлено, що рішення суду від 13.10.2022 у справі №260/7974/21 фактично виконано 02.11.2022 прийняттям наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства № 174-ТО від 02.11.2022.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 78 АС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року в справі № 260/7974/21 в частині поновлення позивача виконано шляхом винесення Наказу відповідача від 02.11.2022 № 174-ТО і за час затримки виконання рішення суду з Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області на користь позивача стягнуто середній заробіток за період з 14.10.2022 по 01.11.2022.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року, на яку покликається позивач, було змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області з 10 грудня 2021 року».
При цьому, суд апеляційної інстанції встановив, що наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України №413 від 24 вересня 2021 року відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1066-р від 08.09.2021 змінено назву відокремленого структурного підрозділу Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області на Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області.
Отже, відбулась лише зміна назви Управління, і така зміна відбулась ще до звільнення позивача з посади  начальника Управління.
З огляду на це, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказаною вище постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року фактично була виправлена описка суду першої інстанції у назві відповідача «Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області» на правильне «Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області», а не його поновлення на роботі.   
Крім того, апелянтом надано суду апеляційної інстанції копію наказу від 30.12.2022 № 158-ТО, яким на виконання постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року внесено зміни в Наказ від 02.11.2022 № 174-ТО з «Управління Державного рибного господарства у Закарпатській області» на «Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Закарпатській області».    
Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що ст. 236 КЗпП України передбачає виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір саме про поновлення на роботі, а не повного розрахунку при звільненні.  
Підсумовуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
З урахуванням вказаного, колегія судді вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, бо висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норм матеріального та процесуального прав, а у задоволенні – відмовити. 
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм задовольнити, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року по справі № 260/3741/24 скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено  13.03.25