Номер провадження: 22-ц/813/5163/24 
Справа № 947/6882/22
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Драгомерецького М.М.,
суддів: Громіка Р.Д., Дришлюка І.А.,
при секретарі: Узун Н.Д.,
за участю представника позивача – Згоди О.О., представника відповідача Подорожнього А.С., представника відповідача – Нікітіної Г.Е.,
переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Згоди Олексія Олександровича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРЕЛА БІЛД» на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу  у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРЕЛА БІЛД» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТІС-ТРЕЙД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Аврамченко Сніжана Сергіївна, Холоднобалківська сільська рада Біляївського району Одеської області, Точилівська сільська рада Ананьївського району Одеської області, Одеська міська рада, про визнання незаконним і скасування рішень державних реєстраторів, визнання частково недійсним рішення єдиного учасника товариства, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення об`єкту нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «КАРЕЛА БІЛД» до ОСОБА_1 , ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Аврамченко Сніжана Сергіївна, Холоднобалківська сільська рада Біляївського району Одеської області, Точилівська сільська рада Ананьївського району Одеської області, Одеська міська рада, про визнання незаконним і скасування рішень державних реєстраторів, визнання частково недійсним рішення єдиного учасника товариства, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення об`єкту нерухомого майна.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2024 року у задоволенні позову ТОВ «КАРЕЛА БІЛД» (місцезнаходження: 65038, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 84а) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» (місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. Агрономічна, 205), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Аврамченко Сніжана Сергіївна (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13), Холоднобалківська сільська рада Біляївського району Одеської області (місцезнаходження: 67660, с. Холодна Балка, вул. Санаторна, 2а), Точилівська сільська рада Ананьївського р-ну Одеської області (місцезнаходження: 66413, Одеська область, Ананьївський р-н, с. Точилове), Одеська міська рада (місцезнаходження: 65004, м. Одеса, пл. Думська, 1), про визнання незаконним і скасування рішень державних реєстраторів, визнання частково недійсним рішення єдиного учасника товариства, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення об`єкту нерухомого майна – відмовлено.
У вказаному рішенні суду, суд дійшов до висновку, що приймаючи відмову в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем у відповідності до положень статті 141 ЦПК України, до відшкодування не підлягають та покладаються на позивача.
Також судом в порядку положень статті 246 ЦПК України призначено судове засідання на 12 березня 2024 року о 12 годині 30 хвилин з повідомленням учасників процесу в приміщенні Київського районного суду міста Одеси для вирішення питання про компенсацію судових витрат в частині витрат понесених відповідачами на правничу допомогу.
У судове засідання призначене на 12 березня 2024 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином. Однак, 11 березня 2024 року та 12 березня 2024 року від представників відповідачів: Лукаш Н.А. та ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» надійшли заяви про підтримання заявлених вимог про компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх розгляд за їх відсутності.
Інші учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа – судової повістки до електронного кабінету відповідного учасника справи, про причини неявки суд не повідомили.
Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року ухвалено додаткове рішення по цивільній справі №947/6882/22 за позовною заявою ТОВ «КАРЕЛА БІЛД» (місцезнаходження: 65038, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 84а) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» (місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. Агрономічна, 205), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Аврамченко Сніжана Сергіївна (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13), Холоднобалківська сільська рада Біляївського району Одеської області (місцезнаходження: 67660, с. Холодна Балка, вул. Санаторна, 2а), Точилівська сільська рада Ананьївського р-ну Одеської області (місцезнаходження: 66413, Одеська обл, Ананьївський р-н, с. Точилове), Одеська міська рада (місцезнаходження: 65004, м. Одеса, пл. Думська, 1), про визнання незаконним і скасування рішень державних реєстраторів, визнання частково недійсним рішення єдиного учасника товариства, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення об`єкту нерухомого майна. Суд стягнув з  ТОВ «КАРЕЛА БІЛД» (місцезнаходження: 65038, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 84а; код ЄДРПОУ 43027130) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу – 29 500 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок та на користь ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» (місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. Агрономічна, 205; код ЄДРПОУ 43319811) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу – 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
В апеляційній скарзі адвокат Згода Олексій Олександрович в інтересах позивача ТОВ «КАРЕЛА БІЛД» просить суд додаткове рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.
В судове засідання, призначене на 12 грудня 2024 року об 13 год 40 хв з`явились: представник позивача – Згода О.О., представник відповідача – Подорожній А.С., представник відповідача – Нікітіна Г.Е. інші сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою (т. 5, а.с. 62-68).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи наведені у апеляційній скарзі, відзиві адвоката Нікітіною Ганною Едуардівною в інтересах відповідача ОСОБА_1 на апеляційну скаргу та відзиві адвоката Подорожнього Андрія Сергійовича в інтересах відповідача, ТОВ «АРТІС ТРЕЙД» на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга адвоката Згоди Олексія Олександровича в інтересах позивача, ТОВ «КАРЕЛА БІЛД», задоволенню не підлягає, оскільки додаткове рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права. 
У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
У частині 1 статті 133 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України).
Частинами 2, 3 та 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як зазначено у частинах 2 та 3 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що докази на підтвердження судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У відповідності до ст. 246 ЦПК України, у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачем у первісно поданій редакції позовної заяви було визначено орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 39 924,00 грн, які складаються з витрати зі сплати судового збору в сумі 9 924,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн.
29 лютого 2024 року адвокатом Згода Олексієм Олександровичем в інтересах позивача ТОВ «КАРЕЛА БІЛД» надано до суду заяву про компенсацію понесених судових витрат, до якої надані докази на підтвердження цих витрат. У відповідності до даної заяви, представником позивача заявлено до відшкодування судові витрати: зі сплати судового збору в сумі 12 405,00 грн та зі сплати витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн.
14 вересня 2022 року адвокатом Нікітіною Ганною Едуардівною в інтересах відповідача ОСОБА_1 надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, відповідно до якого сторона відповідача повідомила про очікування понести судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн.
27 лютого 2024 року адвокатом Нікітіною Ганною Едуардівною в інтересах відповідача ОСОБА_1 в електронній формі надано до суду заяву про компенсацію понесених судових витрат, до якої надані докази на підтвердження цих витрат. У відповідності до даної заяви, представником відповідача заявлено до відшкодування судові витрати зі сплати витрат на професійну правничу допомогу в сумі 29 500,00 грн.
Відповідачем ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» 14 вересня 2022 року через представника було надано до суду відзив на позовну заяву в якому зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, відповідно до якого сторона відповідача повідомила про очікування понести судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн.
29 лютого 2024 року адвокатом Подорожнім Андрієм Сергійовичем в інтересах відповідача, ТОВ «АРТІС ТРЕЙД», в електронній формі надано суду заяву про компенсацію понесених судових витрат, до якої надані докази на підтвердження цих витрат. У відповідності до даної заяви, представником відповідача заявлено до відшкодування судові витрати зі сплати витрат на професійну правничу допомогу в сумі 35 000,00 грн.
На підставі вищевикладеного вбачається, що відповідачами у визначений процесуальний спосіб було зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, заявлено вимоги про компенсацію витрат понесених на професійну правничу допомогу, у процесуальний строк надано докази на підтвердження їх понесення, однак вказане питання під час ухвалення рішення суду за наслідком розгляду справи не розглянуто, у зв`язку з чим наявні підстави для ухвалення в цій справі додаткового рішення з питання про компенсацію витрат понесених відповідачами на професійну правничу допомогу, з урахуванням подання стороною відповідачів доказів у відповідності до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Згідно п. 2 ч. 3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №910/15944/17.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Вказаний правовий висновок відображений у постанові Верховного Суду від 14.02.2022 у справі №334/8182/19.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі№742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.
Також, питання співмірності судових витрат розглядалось Великою Палатою Верховного Суду у справі №550/936/18, за результатами якої Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи, фінансовий стан обох сторін».
Щодо доказів наданих стороною відповідачки ОСОБА_1 на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що представництво відповідача Лукаш Н.А. в даній справі здійснювалось адвокатом – Нікітіною Ганною Едуардівною, на підтвердження повноважень якої було надано Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1173734 від 16.08.2022, виданим на підставі договору про надання правової допомоги №10/02 від 10.02.2021.
У відповідності до наданого договору про надання правової допомоги №10/02 від 10.02.2021, судом встановлено, що договір укладений між адвокатом Нікітіною Г.Е. та ОСОБА_1 , у відповідності до умов якого, клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором, дає завдання-доручення, а адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення клієнта надати йому за плату юридичні, послуги адвоката щодо здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів клієнта в органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, судах України, правоохоронних органах тощо. Клієнт делегує адвокату наступні права: представляти інтереси клієнта, підписувати заяви) позовні заяви, скарги та договори, отримувати від імені клієнта документи, приймати участь на стадії до судового слідства, у судових засіданнях, розробити правову позицію у справі, скласти позовну заяву, підготувати позовні матеріали та подати їх в суд, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судовою за сідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, змінювати підставу або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовитись від позову, визнати позов повністю або частково, пред`явити зустрічний позов, укладати мирову угоду, користуватися іншими процесуальними правами встановленими ЦПК, КПК, КАСУ, тощо.
Згідно пункту 3.1, клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), що надаються у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною договору, шляхом сплати виставлених адвокатом рахунків за послуги.
31 серпня 2022 року між адвокатом Нікітіною Г.Е. та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №4 до договору про надання правової допомоги №10/02 від 10.02.2021,за умовами якої сторони погодили, що вартість послуг адвоката за надання правової допомоги по справі №947/6882/22, яке перебуває в провадженні Київського районного суду м. Одеси, становить в сумі 30 000,00 грн. Клієнт зобов`язується сплатити гонорар протягом 30 днів після оголошення судового рішення, шляхом сплати виставлених адвокатом рахунків.
26 лютого 2024 року між адвокатом Нікітіною Г.Е. та ОСОБА_1 складено акт №26/02 про надання юридичних послуг, за умовами якого ОСОБА_1 підтверджено надання та отримання наданих адвокатом послуг на загальну суму 29 500,00 грн, які складаються з: надання консультації та роз`яснень з правових питань, узгодження правової позиції, аналіз судової практики, що становить 2 500,00 грн, із розрахунку 1 год; ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та направлення адвокатських запитів, що становить 5 000,00 грн, із розрахунку 2 год; підготовка відзиву на позовну заяву, що становить 10 000,00 грн, із розрахунку 4 год; участь у судових засіданнях, що становить 12 000,00 грн, із розрахунку за участь у чотирьох засіданнях.
26 лютого 2024 року адвокатом Нікітіною Г.Е. надано клієнту ОСОБА_1 рахунок-фактуру №26/02 на сплату грошових коштів в сумі 29 500,00 грн, за надані послуги за додатковою угодою №4 від 31.08.2022.
Надаючи оцінку вказаним доказам, суд вважав встановленим, що адвокатом Нікітіною Г.Е. надавалась правова допомога відповідачу ОСОБА_1 в даній справі, а умови договору про надання правової допомоги та визначені надані послуги у акті №26/02 про надання юридичних послуг від 26.02.2024, стосуються і пов`язані з даною справою.
Також визначені у акті №26/02 про надання юридичних послуг від 26.02.2024 послуги, як надані адвокатом, узгоджуються з поданими представником відповідача заявами по суті справи та кількістю судових засіданнях, у яких представником прийнято участь.
За наслідком чого, суд погодився, що правова допомога отримана ОСОБА_1 за договором договору про надання правової допомоги №10/02 від 10.02.2021, пов`язана з даною справою та була необхідною для здійснення провадження у ній, тобто є обґрунтованою.
Вказані обставини стороною позивача не спростовувались та не оспорювались.
Щодо доказів наданих стороною відповідача ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що представництво відповідача ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» в даній справі здійснювалось адвокатом – Подорожнім Андрієм Сергійовичем, на підтвердження повноважень якого було надано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1122556 від 12.08.2022, виданим на підставі договору про надання правової допомоги №22/04 від 22.04.2020.
У відповідності до наданого договору про надання правової допомоги №22/04 від 22.04.2020, судом встановлено, що він укладений між адвокатом Подорожнім А.С. та ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД», у відповідності до умов якого, адвокат на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання зокрема представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в органах державної влади, в фіскальних органах, органах прокуратури, поліції, МВС та СБУ, державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій.
Сторонами у пункті 4.1 договору передбачено, що вартість наданих послуг адвокат визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок.
28 лютого 2024 року між адвокатом Подорожнім А.С та ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» укладено акт надання послуг №28/02 по справі 947/6882/22, за умовами якого ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» підтверджує отримання та виконання адвокатом послуг з надання правничої допомоги на загальну суму 35 000,00 грн, яка складається з: надання юридичних консультацій, проведення зустрічей з клієнтом, що становить 2 000,00 грн, з розрахунку 1 години; вивчення, дослідження та аналіз позову, ознайомлення з матеріалами справи, що становить 2 000,00 грн, із розрахунку 1 години; підготовка та подання відзиву, що становить 6 000,00 грн, із розрахунку 3 годин; підготовка та подання заперечень на відповідь на відзив, що становить 6 000,00 грн, із розрахунку 3 годин; підготовка та подання пояснень, що становить 6 000,00 грн, із розрахунку 3 годин; підготовка та подання заперечень на висновок експерта, що становить 4 000,00 грн, із розрахунку 2 годин; участь у судових засіданнях, що становить 9 000,00 грн.
28 лютого 2024 року адвокатом Подорожнім А.С. надано клієнту ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» рахунок-фактуру №28/02 по справі №947/6882/22 на сплату грошових коштів в сумі 35 000,00 грн, за надані послуги.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №28/02 від 28.02.2024, адвокатом Подорожнім А.С. підтверджено отримання від ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» грошових коштів сумі 35 000,00 грн на підставі рахунку №28/02 від 28.02.2024.
Надаючи оцінку вказаним доказам, суд вважав встановленим, що адвокатом Подорожнім А.С. надавалась правова допомога відповідачу ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» в даній справі, а умови договору про надання правової допомоги та визначені у акті наданих послуг №28/02 від 28.02.2024, стосуються і пов`язані з даною справою.
Також визначені у акті наданих послуг №28/02 від 28.02.2024, послуги, як надані адвокатом, узгоджуються з поданими представником відповідача заявами по суті справи.
За наслідком чого, суд погодився, що правова допомога отримана ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» за договором про надання правової допомоги №22/04 від 22.04.2020, пов`язана з даною справою та була необхідною для здійснення провадження у ній, тобто є обґрунтованою.
Під час вирішення питання щодо компенсації відповідачем витрат понесених на професійну правничу допомогу, судом було враховано, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, що узгоджується з правовим висновком викладеним Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 по справі №922/445/19.
Одночасно судом враховується, що у відповідності до сталої практики Верховного Суду, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Згідно висновку, який викладений у п. 101 постанови Верховного Суду від 27.10.2022 у справі №360/3253/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Водночас у пункті 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 відзначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.
В постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 наголошено на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Суд також зазначив, що стороною позивача не надано до суду жодних заперечень чи заяв про зменшення розміру витрат на правничу допомогу на подані відповідачами докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції правильно вважав, що подані відповідачами ОСОБА_1 та ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу є належними, надані послуги пов`язані з даною справою, витрати є співмірними з обсягом наданих послуг.
У зв`язку з чим, приймаючи відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано вважав наявними підстави для ухвалення додаткового рішення по справі, та в порядку компенсації судових витрат стягненню з позивача на користь відповідачки ОСОБА_1 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає 29 500,00 грн, а на користь ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає 35 000,00 грн.
Посилання адвоката Згоди Олексія Олександровича в інтересах ТОВ «КАРЕЛА БІЛД» у апеляційній скарзі на те, що додаткове рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки в даному випадку законних підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу немає, не приймаються до уваги за таких підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (у редакції на час укладення договору) договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) (далі – Закон) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Згідно частини першої статті 27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).
За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).
Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.
Згідно статті 30 Закону, статтею 28 Правил адвокатської етики (у редакції 2012 року)  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до правового висновку викладеного у додатковій постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18: «Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);
Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Необхідність визнання обов`язковості практики Європейського Суду з прав людини, що законодавчо ґрунтується на нормах пункту першого Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року», згідно якого Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосується тлумачення і застосування Конвенції, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, у якій зазначено, що суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна та інші проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України»,  від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір – обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі  і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 23 листопада 2020 року (провадження №61-13573св19) виходив з наступного: «У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови  у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
Судом першої інстанції з достовірністю та об`єктивністю встановлено, що представництво відповідача Лукаш Н.А. в даній справі здійснювалось адвокатом – Нікітіною Г.Е., на підтвердження повноважень якої було надано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1173734 від 16.08.2022, виданим на підставі договору про надання правової допомоги №10/02 від 10.02.2021.
Згідно пункту 3.1, Клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг Адвоката (гонорар), що надаються у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною договору, шляхом сплати виставлених адвокатом рахунків за послуги.
31 серпня 2022 року між адвокатом Нікітіною Г.Е. та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №4 до договору про надання правової допомоги №10/02 від 10.02.2021, за умовами якої сторони погодили, що вартість послуг адвоката за надання правової допомоги по справі №947/6882/22, яке перебуває в провадженні Київського районного суду м. Одеси, становить в сумі 30 000,00 грн. Клієнт зобов`язується сплатити гонорар протягом 30 днів після оголошення судового рішення, шляхом сплати виставлених адвокатом рахунків.
26 лютого 2024 року між адвокатом Нікітіною Г.Е. та ОСОБА_1 укладено акт №26/02 про надання юридичних послуг, за умовами якого ОСОБА_1 підтверджено надання та отримання наданих адвокатом послуг на загальну суму 29 500,00 грн, які складаються з: надання консультації та роз`яснень з правових питань, узгодження правової позиції, аналіз судової практики, що становить 2 500,00 грн, із розрахунку 1 год; ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та направлення адвокатських запитів, що становить 5 000,00 грн, із розрахунку 2 год; підготовка відзиву на позовну заяву, що становить 10 000,00 грн, з розрахунку 4 год; участь у судових засіданнях, що становить 12 000,00 грн, із розрахунку за участь у чотирьох засіданнях.
26 лютого 2024 року адвокатом Нікітіною Г.Е. надано клієнту ОСОБА_1 рахунок-фактуру №26/02 на сплату грошових коштів в сумі 29 500,00 грн, за надані послуги за додатковою угодою №4 від 31.08.2022.
Таким чином, адвокатом Нікітіною Г.Е. надавалась правова допомога відповідачу ОСОБА_1 в даній справі, а умови договору про надання правової допомоги та визначені надані послуги у акті №26/02 про надання юридичних послуг від 26.02.2024, стосуються і пов`язані з даною справою.
Визначені у акті №26/02 про надання юридичних послуг від 26.02.2024 послуги, як надані адвокатом, узгоджуються з поданими представником відповідача заявами по суті справи та кількістю судових засіданнях, у яких представником прийнято участь.
Отже, правова допомога отримана ОСОБА_1 за договором договору про надання правової допомоги №10/02 від 10.02.2021, пов`язана з даною справою та була необхідною для здійснення провадження у ній, тобто є обґрунтованою.
Вказані обставини стороною позивача не спростовувались та не оспорювались.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, понесених стороною відповідача ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД»
Представництво відповідача ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» в даній справі здійснювалось адвокатом – Подорожнім А.С., на підтвердження повноважень якого було надано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВН №1122556 від 12.08.2022, виданим на підставі договору про надання правової допомоги №22/04 від 22.04.2020.
Сторонами у пункті 4.1 договору передбачено, що вартість наданих послуг адвокат визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок.
28 лютого 2024 року між адвокатом Подорожнім А.С. та ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» складено акт надання послуг №28/02 по справі 947/6882/22. 
У той же день адвокатом Подорожнім А.С. надано ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» рахунок-фактуру №28/02 по справі №947/6882/22 на сплату грошових коштів в сумі 35 000,00 грн, за надані послуги.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №28/02 від 28.02.2024, адвокатом Подорожнім А.С. підтверджено отримання від ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» грошових коштів сумі 35 000,00 грн на підставі рахунку №28/02 від 28.02.2024.
Таким чином, адвокатом Подорожнім А.С. надавалась правова допомога відповідачу ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» в даній справі, а умови договору про надання правової допомоги та визначені у акті наданих послуг №28/02 від 28.02.2024, стосуються і пов`язані з даною справою.
Визначені у акті наданих послуг №28/02 від 28.02.2024, послуги, як надані адвокатом, узгоджуються з поданими представником відповідача заявами по суті справи.
Отже, правова допомога отримана ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» за договором про надання правової допомоги №22/04 від 22.04.2020, пов`язана з даною справою та була необхідною для здійснення провадження у ній, тобто є обґрунтованою.
Аналізуючи зазначені норми права, правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, застосовуючи положення Європейської конвенції з прав людини, практику Європейського суду з прав людини, з`ясовуючи обставини справи, наявні у справі письмові документи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, беручи до уваги складність справи, ціну позову, строк розгляду справи, справедливість, розумність та співмірність, правильно відшкодував з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає 29 500,00 грн, та на користь ТОВ «АРТІС-ТРЕЙД» – 35 000,00 грн.
Отже, суд першої інстанції всебічно та повно з`ясував обставини, які мають значення для справи, дослідив в судовому засіданні усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, дав їм правильну оцінку та правильно виходив з наявності законних підстав для ухвалення додаткового рішення. 
У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява №4241/03) від 28.10.2010, остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв`язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».
Інших правових доводів апеляційна скарга не містить.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.
Тому, законних підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про відшкодування відповідачам витрат на професійну правничу допомогу немає. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Згоди Олексія Олександровича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРЕЛА БІЛД» залишити без задоволення, додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.
Повний текст судового рішення складено: 23 грудня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду:                         М.М. Драгомерецький   

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк