Справа № 127/6664/14-ц
Провадження № 22-ц/801/345/2025
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року	Справа № 127/6664/14-ц	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Сопруна В. В., Стадника І. М.
Секретар: Пантелеймонова І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2024 року за скаргою ОСОБА_1 , особи, дії (рішення) яких оскаржуються – начальник Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шуляк Володимир Олександрович, заступник начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Нагорний Денис Володимирович, заінтересовані особи – Акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання дій протиправними та скасування постанов, 
Ухвалу постановила суддя Медяна Ю. В.
Ухвалу постановлено в м. Вінниця 
Дата складення повного тексту ухвали – 02 грудня 2024 року,

встановив:

У червні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Сташка П. М. звернулася до суду зі скаргою, у якій просила визнати дії Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) з поновлення виконавчого провадження незаконними; скасувати постанову начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шуляка В. О. від 19 липня 2023 року про перевірку законності виконавчого провадження № 50955170; скасувати постанову заступника начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Нагорного Д. В. від 19 липня 2023 року про відновлення виконавчого провадження № 50955170.
Скарга мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2014 року у справі № 127/6664/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість у сумі 8 608,30 доларів США, що еквівалентно 83 989,48 грн.
На виконання вказаного рішення видано виконавчі листи.
На виконанні Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 50955170 з виконання вказаного виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 .
Постановою державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) від 05 квітня 2021 року виконавче провадження № 50955170 було завершене, у зв`язку з повним виконанням виконавчого документа.
Факт виконання вимог виконавчого документа також підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області № 127/31539/21 від 24 жовтня 2022 року. 
При цьому, постановою заступника начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Нагорного Д. В. від 19 липня 2023 року відновлено виконавче провадження № 50955170. 
Вказана постанова винесена на підставі постанови начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шуляка В. О. від 19 липня 2023 року про перевірку законності виконавчого провадження № 50955170.
Дані постанови є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2014 року у справі № 127/6664/14-ц виконано в повному обсязі, заборгованість за кредитним договором № 111/49 від 21 листопада 2005 року відсутня.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2024 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 , особи, дії (рішення) яких оскаржуються - начальник Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шуляк В. О., заступник начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Нагорний Д. В., заінтересовані особи – АТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання дій протиправними та скасування постанов, відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення про задоволення скарги про визнання дій Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) з поновлення виконавчого провадження незаконними; скасувати постанову начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шуляка В. О. від 19 липня 2023 року про перевірку законності виконавчого провадження № 50955170; скасувати постанову заступника начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Нагорного Д. В. від 19 липня 2023 року про відновлення виконавчого провадження № 50955170.
Доводи скарги полягають у тому, що судом першої інстанції належним чином не досліджено обставини справи, а саме рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2022 року у справі № 127/31539/21, яке було залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 19 січня 2023 року та постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2023 року, яким фактично встановлено, що зобов`язання за кредитним договором № 111/49 від 21 листопада 2005 року було виконано в повному обсязі, а тому виконавча служба безпідставно дійшла висновку, що судове рішення не виконане, а борг не стягнуто. 
Виконавчою службою було порушено встановлений законом порядок оскарження та скасування постанов у виконавчому провадженні, оскільки підставою для винесення постанови про відновлення виконавчого провадження № 50955170 від 19 липня 2023 року являється не скарга на дії (рішення) посадових осіб державної виконавчої служби, а постанова про результати перевірки законності виконавчого провадження № 4/4-20-23 від 23 червня 2023 року, винесена начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області ЦМУ МЮ (м. Київ) Сусковим А. О. 
Крім того, стягувачем АТ «УкрСиббанк», було пропущено строк оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 05 квітня 2021 року, що ставить під сумнів законність і обґрунтованість відновлення виконавчого провадження більш ніж через два роки після винесеної постанови про закінчення виконавчого провадження.
У встановлений судом строк надійшов відзив АТ «УкрСиббанк», у якому стягувач заперечив проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції просить залишити без змін.
Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу боржника не надали.
У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 – адвокат Сташко П. М. апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити з викладених у ній підстав.
Боржник ОСОБА_2 надіслав заяву, у якій просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 і, скасувавши ухвалу суду першої інстанції, задовольнити її скаргу, і розгляд справи провести без його участі. 
Інші учасники справи будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання не з`явились, заяв чи клопотань до суду не подали.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника заявника-боржника ОСОБА_1 – адвоката Сташка П. М., дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає за таких підстав.
Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2014 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором № 111/49 від 21 листопада 2005 року станом на 18 березня 2014 року в розмірі 8608 доларів 30 центів США, що еквівалентно 83 989,48 грн., а також стягнуто 839,89 грн. судового збору (т. 1 а. с.73-74 справи № 127/6664/14-ц).
На виконання вказаного рішення було видано виконавчі листи, які отримав представник АТ «УкрСиббанк» 09 липня 2014 року (т. 1 а. с. 76 справи № 127/6664/14-ц).
27 квітня 2016 року головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Кравчуком А. О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50955170 з виконання виконавчого листа № 127/6664/14-ц, виданого 09 липня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області, щодо боржника ОСОБА_1 (а. с. 122-123).
05 квітня 2021 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Королем В. В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 50955170 на підставі п.9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 124-125).
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2022 року у справі № 127/31539/21 визнано припиненими зобов`язання за кредитним договором № 111/49 від 21 листопада 2005 року та додатковою угодою про встановлення ліміту овердрафту №1 від 21 листопада 2005 року до договору про відкриття карткового рахунку та видачу платіжної картки №000174 від 15 листопада 2005 року, укладеними між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (а. с. 73-77). Рішення набуло законної сили 19 січня 2023 року (а. с. 78-83).
23 червня 2023 року начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сусковим А. О. на виконання доручення директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 75025/89177-33-23/20.3.1 від 12 червня 2023 року проведено перевірку законності виконавчого провадження, за результатами якої винесено постанову № 4/4-20-23 про результати перевірки законності виконавчого провадження № 50955170, якою визнано дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Короля В. В. при здійсненні виконавчого провадження № 50955170 з виконання виконавчого листа № 127/6664/14-ц, виданого 09 липня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 111/49 від 21 листопада 2005 року станом на 18 березня 2014 року в розмірі 8 608,30 доларів США, що еквівалентно 83 989,48 грн., а також 839,89 грн. судового збору, такими, що вчинені з порушенням вимог ч. 1 ст. 18, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, п.9 ч.1 ст. 39, ч. 8 ст. 48, ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», п. 13, 14 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень. Зобов`язано начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шуляка В. О. провести дії, передбачені абзацами другим і третім частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та повідомити Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а. с. 127-137)
Постановою начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шуляка В. О. від 19 липня 2023 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № 50955170, прийнятою на виконання постанови №4/4-20-23 від 23 червня 2023 року про результати перевірки законності виконавчого провадження начальника Управління забезпечення примусового виконанні рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сускова А. О. визнано дії державного виконавця Короля В. В. при здійсненні виконавчого провадження № 50955170 з виконання виконавчого листав № 127/6664/14-ц, виданого 09 липня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №111/49 від 21 листопада 2005 року станом на 18 березня 2014 року в розмірі 8 608,30 доларів США, що еквівалентно 83 989,48 грн., а також 839,89 грн. судового збору, такими, що вчинені з порушенням вимог ч. 1 ст. 18, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, п. 9 ч. 1 ст. 39, ч. 8 ст. 48, ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», п. 13, 14 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень. Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 05 квітня 2021 року, винесену у зазначеному виконавчому провадженні. Зобов`язано заступника начальника відділу Нагорного Д. В. вчинити дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 139-143).
Постановою заступника начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Нагорного Д. В. від 19 липня 2023 року відновлено виконавче провадження № 50955170 (а. с. 144-145).
Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції вважав, що скаржником ОСОБА_1 та її представником – адвокатом Сташком П. М. не надано жодного доказу на підтвердження того, що висновки викладені у постановах про результати перевірки законності виконавчого провадження №4/4-20-23 від 23 червня 2023 року та від 19 липня 2023 року є необґрунтованими та незаконними. Тому постанови начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шуляка В. О. від 19 липня 2023 року про перевірку законності виконавчого провадження № 50955170 та заступника начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Нагорного Д. В. від 19 липня 2023 року про відновлення виконавчого провадження № 50955170, постановлені у відповідності до вимог чинного законодавства, і скасуванню не підлягають.
Такий висновок суду першої інстанції є правильним та обґрунтованим.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Статтями 447, 448 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.
Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.
Закон України «Про виконавче провадження» – є спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини третьої зазначеної статті Закону у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець на відповідний рахунок приватного виконавця.
Велика Палата Верховного Суду вже висловлювала висновки щодо особливостей звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті, зокрема висновки щодо застосування положень статті 53 Закону України «Про виконавче провадження», у яких вказано, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14).
У постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16 Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.
Верховний суд України у своїй постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15 зазначив: «З рішення суду зобов`язальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність».
Згідно з нормою ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У справі, яка переглядається, встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2014 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь стягувача 8608 доларів 30 центів США, що еквівалентно 83 989,48 грн., а також 839,89 грн. судового збору. 
Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом.
Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
При цьому перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний встановити факт виконання відповідного рішення боржником, зокрема, шляхом отримання від боржника доказів його виконання.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 914/3703/15, від 16 січня 2021 року у справі № 910/4071/17.
Як встановлено з матеріалів справи, згідно виконавчого провадження на користь стягувача перераховано коштів в загальній сумі 84 829,37 грн., в рахунок погашення виконавчого збору – 8932,40 грн., в рахунок погашення витрат виконавчого провадження – 128,16 грн. 
При цьому кошти були фактично стягненні впродовж 2016-2021 років, їх конвертація в іноземну валюту не проводилась.
Наведене свідчить про те, що постанова державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Короля В. В. про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом, була передчасною, а тому дії виконавця правомірно визнані такими, що вчинені з порушенням вимог ч. 1 ст. 18, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 28, п. 9 ч. 1 ст. 39, ч. 8 ст. 48, ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», п. 13, 14 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень (т. 1 а. с. 127-143).
Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.
Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.
Пунктом 1 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), передбачено, що перевірити законність виконавчого провадження мають право: директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділі примусового виконання рішень в районі міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві, відділах примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень, відділах державної виконавчої служби; начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі; начальник управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень в районі міста Києва цього управління; начальник відділу примусового виконання рішень в районі міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі; начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані; начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі; начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.
Відповідно до п. 2 розділу ХІІ Інструкції посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.
Пунктом 3 розділу ХІІ Інструкції передбачено, що перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби. Про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова.
Згідно з абз. 9 пункту 7 розділу ХІІ Інструкції, якщо посадовою особою, зазначеною в абзацах третьому, п`ятому, сьомому та восьмому пункту 1 цього розділу, прийнято рішення про скасування постанови або іншого процесуального документа (або їх частини), винесених у виконавчому провадженні в резолютивній частині постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження, зазначається постанова або документ, який скасовується (частина, яка скасовується).
Виходячи з положень абзацу другого частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу ХІІ Інструкції, виключно начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, має право своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем.
Відповідно до чинного законодавства України у сфері примусового виконання рішень право на скасування рішень, вчинених державним виконавцем, має його безпосередній керівник, а також суд у рамках судового контролю за виконанням судових рішень.
Отже, за встановлених обставин дії посадових осіб Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) з поновлення виконавчого провадження є законними.
Постанова начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Шуляка В. О. від 19 липня 2023 року про перевірку законності виконавчого провадження № 50955170 винесена за достатніх правових підстав – у зв`язку з прийняттям постанови начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Сускова А. О. № 4/4-20-23 від 23 червня 2023 року. У зв`язку з цим і постанова заступника начальника Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Нагорного Д. В. від 19 липня 2023 року про відновлення виконавчого провадження №50955170 відповідає вимогам закону і обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2022 року у справі № 127/31539/21, яке було залишено без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 19 січня 2023 року та постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2023 року, яким фактично встановлено, що зобов`язання за кредитним договором № 111/49 від 21 листопада 2005 року було виконано в повному обсязі, апеляційним судом відхиляються. 
У контексті обставин, що склалися, висновки, викладені в зазначеній справі, не можуть мати преюдиційного значення у цій справі в частині нібито повного виконання боржником свого зобов`язання, оскільки в основу зазначених рішень покладено скасовану постанову про закінчення виконавчого провадження від 05 квітня 2021 року.
Таким чином, висновки у справі № 127/31539/21 не відповідають дійсності на момент апеляційного перегляду ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2024 року, через суттєву зміну обставин справи. 
При цьому ухвалою Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22 липня 2024 року у справі № 127/31539/21 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «УкрСиббанк» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2024 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 3 квітня 2024 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2022 року та додаткового рішення цього ж суду від 8 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до АТ «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – ОСОБА_1 , про визнання зобов`язань припиненими, вчинення дій.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавчою службою було порушено встановлений законом порядок оскарження та скасування постанов у виконавчому провадженні, повністю спростовується мотивувальною частиною цієї постанови. 
Таке твердження скаржника базується на неправильному трактуванні боржником положень ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вказаною статтею передбачено не лише таку підставу для перевірки законності рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби як подання скарги у встановленому порядку, але і передбачено можливість усунення недоліків допущених рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень, шляхом проведення перевірки законності виконавчого провадження.
Доводи апеляційної скарги, щодо пропуску стягувачем АТ «УкрСиббанк» строку оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 05 квітня 2021 року, апеляційним судом відхиляються, оскільки ця обставина не є предметом апеляційного перегляду та не стосується факту оскарження боржником постанови про перевірку законності виконавчого провадження від 19 липня 2023 року та постанови про відновлення виконавчого провадження від 19 липня 2023 року.
Таким чином наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За наведених обставин ухвала суду є законною і обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	В. В. Сопрун  	
  	І. М. Стадник  	

Повний текст судового рішення складено 05 лютого 2025 року