ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4914/24  Номер провадження 33/814/219/25	Головуючий у 1-й інстанції Сингаївська Т. С.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем – Плаксюк І.Ю., 
за участі: 
захисника – адвоката Момота Т.Г.,
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Момота Т.Г. на постанову судді Київського районного суду м.Полтава від 04 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в :
       Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605, 60 грн. в дохід держави.
              Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 30.07.2024 року, о 06.41 год., по вул.Шевченка, 120, в м.Полтава, керував автомобілем „Chevrolet Aveo”, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у КП „Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради”. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та захисник в його інтересах просять постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Зазначають, що працівники поліції транспортний засіб не зупиняли, оскільки автомобіль знаходився в нерухомому стані, а ОСОБА_1 ремонтував бензонасос. 
Вказують, що спочатку огляд на стан сп`яніння проводився на місці за допомогою спеціального технічного засобу, однак результат виявився негативним, після чого поліцейські безпідставно доставили ОСОБА_1 до медичного закладу, де огляд на стан сп`яніння було проведено з численними порушеннями, а саме: наданий спеціальний технічний засіб вже містив вставлений мундштуку, роздруківка із газоаналізатора відсутня, як і відсутні документи про проходження лікарем спеціальної підготовки, а отже його результати не можуть бути визнані належними та допустимими доказами.
З результатами огляду ОСОБА_1 не погодився, однак у проведенні додаткових досліджень на встановлення факту алкогольного сп`яніння лікарем було відмолено. 
Наявний в матеріалах справи відеозапис не в повній мірі відображає обставин події, оскільки складається із фрагментів, які могли бути оброблені, а тому не являється належним доказом.
Заслухавши захисника Момота Т.Г. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які підтримали подані апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційних скарг, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Допитаний у суді першої інстанції ОСОБА_1 факт вживання алкогольних напоїв заперечує та вказує, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі проведено з численним порушеннями. У проведенні додаткових досліджень на встановлення факту алкогольного сп`яніння лікарем було відмолено.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я із застосуванням спеціального приладу.
Факт сп`яніння ОСОБА_1 встановлено висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 30.07.2024 року. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі відображається момент, коли працівники поліції зупинили транспортний засіб „Chevrolet Aveo”, д.н.з. НОМЕР_1 , та виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 виявив бажання пройти даний огляд на місці із застосуванням спеціального технічного засобу. Поліцейськими було роз`яснено принцип дії газоаналізатора „драгер” та надано одноразовий мундштук. Однак, після здійснення неодноразових невдалих спроб пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу (при продуванні видихував недостатній для відібрання зразку об`єм повітря), ОСОБА_1 було запропоновано проїхати за наркологічного диспансеру для повторного проходження огляд, на що останній погодився. Результат проходження огляду в медичному закладі виявився позитивний. 
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані. 
Безпідставними та нічим непідтвердженими є доводи про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, оскільки відповідно до переглянутих відеозаписів екіпаж патрульної поліції зупинив транспортний засіб „Chevrolet Aveo”, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував саме ОСОБА_1 , який згодом вийшов із салону авто з боку передніх водійських дверцят. При цьому, відразу після зупинення та спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 факт перебування за кермом транспортного засобу не заперечував.
Твердження апелянтів про те, що відеозапис неналежний доказ, є неогрунтованими. 
Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Так, ніхто не заперечує, що на відео зображений саме ОСОБА_1 , транспортний засіб „Chevrolet Aveo”, місце, час, пора року, обставини події відповідають обставинам даної справи. Відеозаписи надані уповноваженими особами взводу 2 роти 1 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, в зв`язку з розглядом цієї справи в суді першої інстанції, про що було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи про порушення вимог закону з огляду на те, що протокол складено за відсутності двох свідків, а огляд проведено за відсутності обов`язкового відеозапису, спростовуються таким.
Відповідно до ч.2 ст.266 КпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Згідно з ч.4 ст.266 КпАП України огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів провадження, зупинення транспортного засобу, ознаки алкогольного сп`яніння та подальше проходження огляду на стан сп`яніння на місці було зафіксовано працівниками поліції із застосуванням безперервної відеозйомки за допомогою службових нагрудних відеокамер та відеореєстратора. Вказана обставина, в даному випадку, виключає обов`язкову участь свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння. Крім того, положеннями закону не визначено обов`язкової вимоги для відеофіксації процедури огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Що стосується тверджень ОСОБА_1 та його захисника щодо відмови у додаткових дослідженнях, без проведення яких не можливо було встановити факт алкогольного сп`яніння, то такі доводи є необґрунтованими.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 року №1452 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
З огляду на положення п.9 Розділу ІІІ Інструкції лабораторні дослідження в закладах охорони здоров`я проводяться із використанням вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, функціонування яких підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Використання лікарем під час огляду ОСОБА_1 спеціального технічного засобу „драгер”, про що вказують апелянти, з урахуванням норм п.9 Розділу ІІІ Інструкції, і є одним із видів досліджень, що проводяться з метою виявлення в особи стану алкогольного сп`яніння.
При цьому, всупереч твердженням апелянтів, проходження додаткових досліджень для визначення стану алкогольного сп`яніння не є обов`язковим. 
Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 було проведено лікарем закладу охорони здоров`я. При цьому, за результатами проведення огляду було складено висновок, який підписано лікарем ОСОБА_2 та скріплено його печаткою та печаткою медичної установи. Тому, підстав вважати, що лікар не являється уповноваженою на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, немає. 
       Крім того, як вбачається з технічної документації щодо використання спеціального технічного засобу „Alcotest 6810”, після відображення результатів огляду на екрані, можливо виконати їх роздруківку на відповідному портативному принтері „Drager”.
       Тобто, при фіксації результатів огляду на стан сп`яніння на екрані газоаналізатора, роздруківка з принтеру газоаналізатора не являється обов`язковою. Відсутність в матеріалах справи роздруківки не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення.
Тому посилання щодо недоведеності вини  ОСОБА_1 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та розгляду справи в місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Момота Т.Г. залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Полтава від 04 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

 Суддя                                 Л.В. Нізельковська