ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2822/25 Справа № 175/4336/14-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Білоусова О. М. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       04 березня 2025 року                                                        м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, 
- за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», 
на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року, 
- за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», 
на додаткове рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року, - 
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
10.10.2014 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 11164268000 від 07.06.2007 року у розмірі 10 682 252 , 56 грн. звернути стягнення на предмет договору іпотеки № 11164268000/1 від 07.06.2007 року, а саме на будинок відповідачки, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» було залучено до участі у справі як правонаступник первісного позивача, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Додатковим рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на користь ОСОБА_1 стягнуті витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 43 500 грн.
       
       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
17.12.2024 рокувід Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс»надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. 
       В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що незасвідчену копію вимоги АКІБ «УкрСибанк» від 05.02.2010 року відповідачка подала до суду за межами строків для подачі доказів, а тому суд першої інстанції не мав законних підстав приймати такий доказ.

24.12.2024 рокувід Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс»надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування додаткового рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року та ухвалення нового рішення про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. 
       В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що з першої заявою по суті спору відповідачкою не поданий попередній розрахунок судових витрат, а тому їй має бути відмовлено у відшкодуванні відповідних витрат.
У договорі правничої допомоги від 16.08.2023 року не вказаний розмір оплати наданих послуг, що істотною умовою договору, а тому цей договір можливо вважати неукладеним.
У акті приймання-передачі послуг від 22.11.2024 року не зазначено витрат часу по кожному виду робіт, а той цей акт не є належним доказом заявлених витрат. 
Розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципу розумності та справедливості, є завищеним.
Крім того, представником відповідачки включені до плати витрати, яке не були необхідними у цій справі. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Корольов Дмитро Олександрович надійшов відзив на апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в порядку ст.360 ЦПК України. 
У відзиві зазначено, що клопотання про застосування строків позовної давності з доданими документами були надані в суд першої інстанції в серпні 2023 року під час підготовчого судового засіданні, як це й передбачено ЦПК України. Щодо того, що копія вимоги банку про дострокове повернення кредиту належним чином не була засвідчено, і представник позивача ставить її під сумнів, то він мав заявити клопотання про пред`явлення оригіналу (відповідно до вимог статті 95 ЦПК України), який знаходиться у відповідачки. 
До відзиву надані копії документів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Від  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Корольов Дмитро Олександрович надійшов відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду першої інстанції в порядку ст.360 ЦПК України. 
У відзиві зазначено, що твердження заявника апеляційної скарги, що відповідачкою порушено ст.134 ЦПК України, а саме, що вона з першою заявою не подала до суду розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, яки вона понесла та очікує понести, є перекручуванням фактів та не заслуговує на увагу.
В актах, які підписані сторонами міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом для надання правничої допомоги, де зазначена конкретна цивільна справи, відповідно до розміру, узгодженого між сторонами. 
В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», який прийняв участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, доводи апеляційних скарг підтримав.
Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Корольов Д.О. проти задоволення апеляційних скарг заперечували.

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

       Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:
07.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №11164268000, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 496 740, 00 доларів США з розрахунку 12, 00 % річних на строк з 07.06.2007 року по 06.06.2022 року.
Відповідно до п. 1.2.2. кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 06 червня 2022 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. 
Відповідно до пп. 1.3.1., 1.3.3., 1.3.4. нарахування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360 відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Термін сплати процентів з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. 
У відповідності до п. 3.4.3 договору про надання споживчого кредиту позичальник зобов`язався достроково повернути банку в повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 Договору. 
Пунктом 6.1.2 розділу 6 договору про надання споживчого кредиту № 11164268000 від 07 червня 2007 визначено, що банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно п.1.2.2 договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.
08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.
З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаними Договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець ОСОБА_1 за договором іпотеки №11164268000/1 від 07.06.2007 року передала у іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок, реєстраційний номер 12495694, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 433,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: будинок (літ.А) цегляний; вхід в підвал (літ.В) бет.блоки; альтанка (літ.Д) дерев`яна, басейн бетонний; огорожа металева, цегляна; змощення – бетонне.
Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцевою Т.М. 07.06.2007 року, за реєстровим номером № 1681. 
Так, на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», яке є правонаступником усіх прав та зобов`язань АКІБ «УКРСИББАНК». «08» грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано Публічному акціонерному товариству «Дельта банк», що підтверджується Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року. 
У зв`язку із невиконанням позичальником умов кредитного договору позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, в рахунок оплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» заборгованості ОСОБА_1 , за договором про надання споживчого кредиту № 11164268000 від 07.06.2007 року, у розмірі 10 682 252, 56 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом -5 754 482, 07 грн.; сума заборгованості за відсотками – 4 927 770, 49 грн.

05.02.2010 року відповідачу було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11164268000 від 07 червня 2007 року, що підтверджується копією реєстру поштових відправлень АКІБ «УкрСибБанк» від 09.02.2010 року.
Таким чином, АКІБ «УкрСиббанк» скористався своїм правом вимоги дострокового повернення кредиту, передбаченим п.п. 1.2.2, 6.1.2 договору про надання споживчого кредиту № 11164268000 від 07 червня 2007 року, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення до 22 березня 2010 року.

Відтак, перебіг позовної давності за вимогами ПАТ «Дельта Банк» почав відраховуватися з 22 березня 2010 року та закінчився 22 березня 2013 року.

З позовом до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області позивач - ПАТ «Дельта Банк» звернулося лише 10 жовтня 2014 року, тобто з пропуском строку, встановленого ст. 257 ЦК України.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).
Враховуючи викладе суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке. 

Щодо рішення.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2023 року було поновлене провадження у справі та призначене підготовче судове засідання (т.1 а.с.138).
23.08.2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява представника відповідачки про застосування позовної давності, з додатками, в тому числі з копією вимоги про дострокове повернення кредиту від 05.02.2010 року (т.1 а.с.145-158).
13.03.2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» надійшла заява про уточнення позовних вимог (т.1 а.с.210).
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи по суті (т.1 а.с.219).

Такими чином, клопотання про застосування строків позовної давності було надано до суду першої інстанції під час підготовчого судового провадження, що відповідає вимогам статті 197 ЦПК України.

Як вбачається зі змісту первісного позову (т.1 а.с.2-7), при зверненні до суду поза межами трьохрічного строку позовної давності, позивачем не зазначено про поважність пропуску строку позовної давності, не ставиться вимога про поновлення пропущеного строку. 

Відповідно до ч.1 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

А тому суд першої інстанції прийняв законне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом строків позовної давності. 

Надана представником відповідачки копія досудової вимоги від 05.02.2010 року про погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11164268000 від 07 червня 2007 року від АКІБ «УкрСиббанк» у суду першої інстанції не викликала сумніву, та не ставилась під сумнів представником позивача під час розгляду справи судом першої інстанції, а тому зазначені доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги й колегією суддів апеляційного суду.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.
       При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Щодо додаткового рішення.

В акті прийому-передачі наданої правничої допомоги, що доданий до заяви про ухвалення додаткового рішення (т.2 а.с.168) участь адвоката у судовому засіданні (яких зазначено сім) оцінена у 3 000 грн. за кожне засідання, але як вбачається з протоколів судових засідань (т.1 а.с.236-241, т.2 а.с.31-33, т.2 а.с.52-60, т.2 а.с.98-99, т.2 а.с.151, т.2 а.с.158-159) тривалість судових засідань по справі була від 30 хвилин до 1 години 30 хвилин, тобто в середньому за 1 годину участі у судовому засіданні гонорар становить 3 000 грн., відповідно 8 годинний робочий день коштує 24 000 грн.
За таких умов колегія суддів апеляційного суду частково погоджується з доводами апеляційної скарги на додаткове рішення, щодо завищеної вартості послуг з надання професійної правничої допомоги, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу на додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року задовольнити частково, зменшивши стягнуті витрати на професійну правничу допомогу до 25 000 грн.

       Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
       Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. 

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року залишити без задоволення.
       Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2024 року залишити без змін.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року задовольнити частково.
Додаткове рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2024 року змінити, зменшивши стягнуту суму витрат на професійну правничу допомогу з 43 500 гривень до 25 000 (двадцяти п`яти тисяч) гривень.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 04.03.2025 року.

               
       Судді: