ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 січня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/1350/24	

головуючий суддя І інстанції – Максименко Л.Я.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                               суддів:  Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,     
за участю секретаря судового засідання Корсун Ю.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Дніпрі апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Запорізькій області  на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.05.2024 року в адміністративній справі №280/1350/24  за позовом  Державного підприємства "Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень,- 
ВСТАНОВИВ:
Державне підприємство "Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2024 № 262/08010701, яким занижено частину чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку на загальну суму 1 434 651 гривень;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2024 №263/08010701, яким заниження податку на прибуток підприємств всього на загальну суму 364 851 гривень.  
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.05.2024 року адміністративний позов Державного підприємства "Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" було задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 09.01.2024 № 262/08010701 та  №263/08010701.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті останнім на підставі, у межах повноважень та у  спосіб, які передбачені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.
Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Представник позивача в судовому засіданні заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції, на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78, п. 69.21 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (зі змінами), п.2 ч.1 ст.13 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464 - УІ (зі змінами) та наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 09.11.2023 №1953-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ДП "Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", за період діяльності з 01.04.2017 по 22.11.2023, з метою перевірки питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та з 01.01.2011 по 22.11.2023 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної позапланової виїзної перевірки.
За результатами перевірки складено акт №7809/08010704/04725958 від 06.12.2023 року, який отримано 06.12.2023.
Перевіркою          повноти декларування ДП "Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" показників Розрахунків частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку встановлено його заниження у сумі 1 434 651 грн., в т.ч. за півріччя 2019 року у сумі 177 109 грн.; за три квартали 2019 року у сумі 390 402 грн.; за 2019 рік у сумі 836 161 грн.; за 1 квартал 2020 року у сумі 25 730 грн.; за півріччя 2020 рік у сумі 107 811 грн.; за ІІІ квартали 2020 року у сумі 293 751 грн.; за 2020 рік у сумі 313 080 грн.; за 1 квартал 2021 року у сумі 19 329грн.; за півріччя 2021 рік у сумі 68 137 грн.; за ІІІ квартали 2021 року у сумі 166 465грн.; за 2021 рік у сумі 218 856 грн.; за 1 квартал 2022 року у сумі 16 841 грн.; за півріччя 2022 рік у сумі 22 962 грн.; за ІІІ квартали 2022 року у сумі 50 140 грн.; за 2022 рік у сумі 54 489 грн., за 1 квартал 2023 року у сумі 4 349 грн.; за півріччя 2023 рік у сумі 8 699 грн.; за ІІІ квартали 2023 року у сумі 12 065 гривень.
Посадовими особами платника податку надано до ГУ ДПС у Запорізькій області заперечення від 19.12.2023 року №04/1566 (вхідний ГУ №65454/6 від 19.12.2023).
За результатами розгляду заперечень надано відповідь від 02.01.2024 №53/08-01-07- 01-12, відповідно до якого висновки акту перевірки залишено без змін. Відповідь від 02.01.2024 №53/08-01-07-01-12 направлено поштою, відповідно до рекомендованого поштового повідомлення №0600074375593.
За результатами перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області винесено наступні податкові повідомлення - рішення:
-№262/08010701 від 09.01.2024 року за платежем: частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднаннями) на суму основного платежу 1 434 651 грн. та штрафних санкцій у розмірі 1 929 грн.;
-№263/08010701 від 09.01.2024 року, яким донараховано податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 364 851 грн. та штрафні санкції у розмірі 50 985,50 грн. (всього на суму 415 836,5 грн.).
Не погоджуючись з правомірністю прийняття наведених податкових повідомлень-рішень позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було допущено порушень податкового законодавства, господарські операції з контрагентами мали реальний характер, оформлені належними первинними документами та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках. У періоді, який перевірявся, позивач формував свій податковий кредит у відповідності із вимогами чинного на час вчинення господарських правовідносин законодавства.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Згідно з п. 135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із    статтею 134    цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно зі ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Враховуючи вищезазначені норми, у ході розгляду справи судом повинні оцінюватися документи, надані платником податків на підтвердження свого права на формування витрат.
В силу викладеного будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Необхідною умовою для цього є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат та податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Визначальною має бути подія, підтверджена документально. При цьому, документи мають бути складені особою, яку можливо ідентифікувати, відповідальною за здійснення господарської операції.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень були висновки відповідача про  безпідставне не включення позивачем до складу доходів вартість послуг з поточного та капітального ремонту основних засобів (в частині амортизаційних відрахувань).  
Наведені висновки про порушення вимог податкового законодавства ґрунтуються на тому, що   ТОВ «ЕЛЕКТРО-ТЕХНИЧНА КОМПАНІЯ», ТОВ «МБК «ОСНОВА», ТОВ «СІЛЬВЕРБУДСЕРВІС», як були контрагентами позивача, не могли фактично здійснити господарські операції на користь ДП "Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", що на переконання податкового органу вказує на формування позивачем активу за рахунок надходження активів - ремонтних робіт з джерела невідомого походження, тобто на безоплатне їх отримання. 
Встановивши зміст спірних правовідносин, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.
Як видно з матеріалів справи, між ДП "Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" та ТОВ «Монтажно-Будівельна компанія «Основа» було укладено наступні договори:
-договір № 156-19 від 18.07.2019 р. на суму 107 124,54 грн. На виконання вимог ЗУ «Про публічні закупівлі» даний договір був оприлюднений на електронній системі Prozorro (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-07-19-000002-b); 
- договір № 169-19 від 15.08.2019 на суму 192 841,02 грн. На виконання вимог ЗУ «Про публічні закупівлі» даний договір був оприлюднений на електронній системі Prozorro (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-08-15-001312-a); 
- договір № 188-19 від 24.09.2019 р. на суму 89 711,63 грн. На виконання вимог ЗУ «Про публічні закупівлі» даний договір був оприлюднений на електронній системі Prozorro (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-09-24-001191-b); 
- договір № 197-19 від 10.10.2019 р. на суму 154 044,62 грн. На виконання вимог ЗУ «Про публічні закупівлі» даний договір був оприлюднений на електронній системі Prozorro (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-10-10-001027-b).
Зі змісту зазначених договорів вбачається, що їх предметом виступає виконання ТОВ «Монтажно-Будівельна компанія «Основа» на користь позивача робіт.
Також, між ДП «Запоріжжястандартметрологія» та ТОВ «Монтажно-Будівельна компанія «Основа» після внесення змін у ЗУ «Про публічні закупівлі»  було укладено: 
- договір 119-20 від 18.06.2020 р. на суму 7 826,02 грн. На виконання вимог ЗУ «Про публічні закупівлі» даний договір був оприлюднений на електронній системі Prozorro (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-06-18-007309-c); 
- договір № 164-20 від 11.09.2020 р. на суму 49 925,69 грн. На виконання вимог Документ сформований в системі «Електронний суд» 26.03.2024 6 ЗУ «Про публічні закупівлі» даний договір був оприлюднений на електронній системі Prozorro (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-09-11-011190-b); 
- договір № 98-21 від 16.06.2021 р. на суму 49 897,00 грн. На виконання вимог ЗУ «Про публічні закупівлі» даний договір був оприлюднений на електронній системі Prozorro (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-06-17-001736-b); 
- договір № 125-21 від 03.08.2021 р. на суму 49 503,32 грн. На виконання вимог ЗУ «Про публічні закупівлі» даний договір був оприлюднений на електронній системі Prozorro (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-08-05-000393-a).
На підтвердження реальності наведених господарських операцій, позивачем до суду були подані копії специфікації №1 із визначенням видів робіт, картки руху проектів договорів, підсумкова відомість ресурсів, локальний кошторис на будівельні роботи, акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів (форма ОЗ-2), акт приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в), Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), підсумкова відомість ресурсів (т. 1 а.с. 79-250).
Розрахунки за виконані роботи були проведені в безготівковій формі, що підтверджується наданими позивачем копіями платіжних інструкцій.
Також, згідно листа від 22.03.2023 р. № 24/03/22-01, отриманого на запит   позивача, ТОВ «Монтажно-Будівельна Компанія «Основа» зазначило, що у період 2019-2022 роки ТОВ «МБК «Основа» дійсно мало фінансово-господарські відносини з ДП «Запоріжжястандартметрологія» відповідно до укладених договорів на виконання робіт з поточного ремонту будівлі замовника, а також поставки і монтажу обладнання. Повноваження на управління та виконання функцій виконавчого органу ТОВ «МБК «Основа» в указаному періоді покладались на одноосібного учасника ОСОБА_1 без укладання з ним трудового договору на підставі підпункту 2.12.8 Статуту товариства та рішення одноосібного учасника від 03.06.2019 № 2019/1, про що ГУ ДПС у Запорізькій області повідомлялося листом від 13.12.2021 у відповідь на запит від 29.11.2021 № 74416/6/08-01-24-06. Інші особи на той період не перебували у трудових відносинах з товариством. За даними бухгалтерського обліку, на той період у ТОВ «МБК «Основа» були відсутні власні основні засоби. Тому, відповідно до положень цивільного законодавства України, до виконання робіт залучалась субпідрядна організація - ТОВ «Вєтек», код ЄДРПОУ 40991042, а також ТОВ «Вілстер» код ЄДРПОУ 42154029. Саме ресурсами і засобами залучених субпідрядних організацій виконувались ремонтно-будівельні та інші роботи, передбачені договорами, що не суперечило умовам договорів, укладених ТОВ «МБК «Основа» з ДП «Запоріжжястандартметрологія».
Також,  між ДП "Запорізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" та ТОВ "ЕЛЕКТРО - ТЕХНІЧНА КОМПАНІЯ" укладено договір від 19.08.2019 №171-19 про придбання послуг з капітального ремонту об`єкту: Будівля гаражів (інв.№00232) за адресою, м. Мелітополь, провулок Кримський (Фурманова), буд.5.
На підтвердження реальності наведених господарських операцій, позивачем до суду були подані копії специфікації №1, картка руху проекту, підсумкова відомість ресурсів, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1, службова записка б/н від 07.08.2019 щодо отримання дозволу додати до плану капітальних інвестицій на ІІІ квартал 2019 року, у зв`язку із необхідністю проведення капітального ремонту стін та покрівлі гаражів. 
Також, до перевірки було надано технічний звіт 01-2019-ТЗ обстеження будівельних конструкцій будівлі автогаражів ДП «ЗАПОРІЖЖЯСТАНДАРТ-МЕТРОЛОГІЯ» за адресою м. Мелітополь, провулок Кримський (Фурманова), буд. 5 виконаний ФОП ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), акт здачі-приймання виконаних робіт науково- технічної продукції від 22.08.2019, про те, що продукція відповідає умовам договору і оформлена належним чином, а саме: Обстеження будівельних конструкцій будівлі авто гаражів ДП «ЗАПОРІЖЖЯСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» за адресою          м. Мелітополь, провулок Кримський (Фурманова), буд.5.
Розрахунки за виконані роботи були проведені в безготівковій формі, що підтверджується наданими позивачем копіями платіжних інструкцій.
Згідно листа ТОВ «Бювет Насолода» від 22.03.2023 р. № 3 у серпні-вересні 2019 року ТОВ «Бювет Насолода», яке на той час іменувалося ТОВ «ЕТК» мав фінасово-господарські відносини з ДП «Запоріжжястандартметрологія» відповідно до укладеного договору від 19.08.2019 № 171-19 на виконання робіт з капітального ремонту будівлі замовника. Повноваження на управління та виконання функцій виконавчого органу ТОВ «ЕТК» в указаному періоді покладались на одноосібного учасника товариства Карнабєду О.І. без укладання з ним трудового договору, на підставі підпункту 2.12.8 Статуту товариства та Рішення одноосібного учасника від 04.06.2019 № 2019/1. Інші особи на той період не перебували у трудових відносинах з товариством. За даними бухгалтерського обліку, на той період у ТОВ «ЕТК» були відсутні власні основні засоби. Тому, відповідно до положень цивільного законодавства України, до виконання робіт залучалась субпідрядна організація - ТОВ «Вєтек», код ЄДРПОУ 40991042, місцезнаходження: 50065, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Хіміків, 10. Саме ресурсами і засобами залученої субпідрядної організації виконувались ремонтно-будівельні роботи, що не суперечило умовам договору від 19.08.2019 № 171- 19, укладеного ТОВ «ЕТК» з ДП «Запоріжжястандартметрологія». Питання підтвердження господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ТОВ «ЕТК» і ДП «Запоріжжястандартметрологія» у зазначеному періоді були предметом зустрічної звірки, що проводилась ГУ ДПС у Запорізькій області.
Крім того, позивач мав взаємовідносини з ТОВ «СІЛЬВЕРБУДСЕРВІС» (код ЄДРПОУ 42231616) щодо придбання послуг з поточного ремонту будівлі Замовника (фарбування приміщень та споруд), які здійснювались на підставі укладених між підприємствами договорів від 20.05.2019 №№ 108-19, 109-19, 110-19.
На підтвердження реальності наведених господарських операцій, позивачем до суду були подані   специфікації №1 із визначенням видів робіт, картки руху проектів договорів з підписами посадових осіб, підсумкова відомість ресурсів, локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1. До перевірки надані акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів (форма ОЗ-2), акт приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в), Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3). 
Розрахунки за виконані роботи були проведені в безготівковій формі, що підтверджується наданими позивачем копіями платіжних інструкцій.
Згідно листа ТОВ «Сільвербудсервіс»  від 22.03.2023 р. № 220324-01,  у травні-червні 2019 ТОВ «СБС» мало фінансово-господарські відносини з ДП «Запоріжжястандартметрологія» відповідно до уклединих договорів на виконання робіт з поточного ремонту будівлі замовника. У вказаному періоді, відповідальним за фінансово-господарську діяльність підприємства була ОСОБА_3 призначена на посаду директора товариства, згідно рішення одноосібного учасника від 06.12.2018 № 3, яка була єдиною особою, що на той період перебувала у трудових відносинах з товариством. За даними бухгалтерського обліку, на той період у ТОВ «СБС» були відсутні власні основні засоби. Тому, відповідно до положень цивільного законодавства України, до виконання робіт залучалась субпідрядна організація - ТОВ «Будівельна компанія «Профбуд монтаж» код ЄДРПОУ 42440859. ТОВ «СБС» здійснювало придбання матеріалів для виконання робіт, а самі ремонтнобудівельні роботи на об`єкті виконувались ресурсами і засобами залученої субпідрядної організації, що не суперечило умовам договорів, укладених ТОВ «СБС» з ДП «Запоріжжястандартметрологія». Крім того, документальне підтвердження господарських відносин між ДП «Запоріжжястандартметрологія» і ТОВ «СБС» у зазначеному періоді вже було предметом розгляду Запорізьким окружним адміністративним судом в ході проваджень у судових справах № 280/3036/20, №280/3037/20, № 280/3078/20. Судовими рішеннями у вказаних справах позовні вимоги ТОВ «СБС» були задоволені, судом досліджені і фактично підтверджені реальність і достовірність господарських операцій і відображення їх результатів в бухгалтерському і податковому обліку підприємств». Таким чином, відсутність у ТОВ «Бювет Насолода», ТОВ «Монтажно-Будівельна Компанія «Основа», ТОВ «Сільвербудсервіс» власних основних засобів та ресурсів, не спростовує факту виконання робіт за відповідними укладеними ними договорів з ДП «Запоріжжястандартметрологія» іншими субпідрядними організаціями, що не суперечило умовам таких договорів. 
Дослідивши наведені спірні документи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що останні містять всі обов`язкові реквізити, що передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в розумінні вказаного Закону є первинними та такими, що в повній мірі підтверджують здійснення відповідних господарських операцій з надання послуг, фактичний рух активів та зміни у майновому стані позивача.
Щодо посилань податкового органу на відсутність у контрагентів позивача основних засобів, складських приміщень та іншого, в тому числі орендованого майна, недостатньої кількості трудових ресурсів, невідповідність придбаних та реалізованих товарів, віднесення податковим органом певних контрагентів до ймовірних учасників схем ухилення від оподаткування,  не знаходження останніх за місцем реєстрації та, як наслідок, відсутності ділової мети на здійснення господарської операції, то суд апеляційної інстанції зазначає, що якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, тощо, то відповідно, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 61 Конституції України, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.
Так, за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення виконавцем послуг правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на валові витрати чи податковий кредит.
Платник податків (покупець товару) не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням виконавцем послуг вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів, а надто тих, з якими у позивача відсутні взаємовідносини. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.
Європейський суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України" (рішення від 09.01.2007 року (заява № 803/02), вказав на те, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.
Таким чином, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.
Так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Що стосується посилань податкового органу на відомості інформаційних баз даних, як джерела інформації, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх необґрунтованими, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.11.2019 року по справі № 826/11629/16, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Щодо посилання податкового органу на наявність кримінального провадження відносно контрагентів позивача та їх підрядників, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що  наявність зареєстрованого кримінального провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами, тому як відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як свідчать встановлені обставини справи, вироки та відповідні ухвали відносно позивача та його контрагентів відсутні, а зворотного відповідачем не доведено.
Окрім того, колегія суддів також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції  Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.03.2018 року по справі № 816/809/17, від 06.11.2018 року по справі № 822/551/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5                 ст. 242 КАС України.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, не було доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, що свідчить про їх протиправність та необхідність скасування.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області  – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.05.2024 року в адміністративній справі №280/1350/24 – залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності  підстав, визначених                            ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.          

Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов