ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 639/2659/22
провадження № 61-16396св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідачі: Харківська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;
третя особа - комунальне підприємство «Жилкомсервіс»;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_9        на постанову Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 рокуу складі колегії суддів: Тичкової О. Ю., Маміної О. В., Пилипчук Н. П., 
ВСТАНОВИВ:
1.    Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2022 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який у подальшому було уточнено, до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третя особа - комунальне підприємство «Жилкомсервіс» (далі - КП «Жилкомсервіс»), про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок пожежі.
Позовна заява мотивована тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 04 листопада 2013 року, а також договору про поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя від 22 лютого 2022 року, належить на праві особистої приватної власності двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . 
Позивачка вказувала, що 22 квітня 2022 року, близько 21:28 год., у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 вищевказаного житлового будинку виникла пожежа, що підтверджується довідкою відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Новобаварському району Харківської міської територіальної громади Харківського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі - ВЗНС по Новобаварському району ХМТГ Харківського РУ ГУ ДСНС України в Харківській області) від 05 вересня 2022 року № 328/540.
У зв`язку з цим, 22 квітня 2022 року комісією у складі: провідного інспектора ВЗНС по Новобаварському району ХМТГ Харківського РУ ГУ ДСНС України в Харківській області Грудко Ю. В., громадянки ОСОБА_7 та нею було складено акт про пожежу, яким засвідчено, що 22 квітня 2022 року, близько 21:28 год., у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , виникла пожежа. Встановлено, що пожежею знищено: дах, техніку, меблі, перекриття та перегородки квартири АДРЕСА_4 , яка їй належить. Крім того, пожежею було пошкоджено розміщені у квартирі АДРЕСА_4 належній їй речі, а саме: пральна машина, холодильник двохкамерний, два телевізори (плазма), котел двохконтурний, кондиціонер, меблі. Ймовірна причина пожежі - коротке замикання електромережі у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1 .
Позивачка зазначала, що у квартирі АДРЕСА_1 , де виникла пожежа, фактично проживає ОСОБА_2 , яка підписала вищевказаний акт про пожежу від 22 квітня 2022 року, як власник квартири АДРЕСА_2 . У цій квартирі, крім ОСОБА_2 , також зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .
Разом з тим, згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 вересня 2022 року за № 309697238 право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області.
27 травня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем (далі - ФОП) Ачкасовим О. М. складено звіт про вартість збитків, завданих їй, власниці квартири АДРЕСА_6 , щодо побутової техніки та кухонних меблів, згідно з яким вартість збитків внаслідок пожежі, що сталася 22 квітня 2022 року та зафіксована актом про пожежу від 22 квітня 2022 року, складає 76 660,40 грн.
Також суб`єктом оціночної діяльності ФОП Ачкасовим О. М. 02 червня 2022 року складено звіт про визначення розміру збитків, що призвели до завдання їй майнової шкоди, згідно з яким розмір збитків становить 354 тис грн.
Таким чином, загальний розмір збитків, завданих їй відповідачами внаслідок пожежі становить 430 660,40 грн.
Крім того, позивачка вважала, шо внаслідок вищевказаних протиправних дій їй було завдано моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, пов`язаних з потраплянням у стресову ситуацію, пошкодженні її цінного майна (квартири та побутових предметів), на відновлення якого їй знадобиться витратити багато часу та зусиль, а також перебувати у дискомфортних умовах у зв`язку з проведенням ремонту в квартирі. При цьому, внаслідок ухилення відповідачів від добровільного відшкодування завданої їй майнової шкоди,   вона була вимушена збирати велику кількість документів, звертатися за юридичною допомогою, а також до експерта для проведення оцінки збитків, що позначилося на її душевному стані і призвело до погіршення самопочуття. Квартира зазнала значних пошкоджень, ремонт у ній забере багато часу, що, зокрема, позначиться на умовах її проживання, так як вона буде змушена проживати в квартирі, яка майже не пристосована до проживання. Протиправні дії відповідачів порушили її нормальні життєві зв`язки та вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя протягом значного проміжку часу. Завдану їй моральну шкоду вона оцінювала у розмірі 100 тис. грн.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь завдану їй внаслідок пожежі майнову шкоду у розмірі 430 660,40 грн та моральну шкоду у розмірі 100 тис. грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2024 року у складі судді Баркової Н. В. позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пожежі, 430 660,40 грн, а на відшкодування моральної шкоди - 20 тис. грн.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4 506,37 грн. 
Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 492 грн.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою доведено належними та допустимими доказами протиправну поведінку Харківської міської ради, яка полягала у недотриманні нею, як власником квартири АДРЕСА_2 , правил пожежної безпеки, що призвело до виникнення аварійного режиму і пожежі, яка перекинулася на належну позивачці квартиру АДРЕСА_4 і завдала останній майнової шкоди (збитків). Саме Харківська міська      рада, як власник квартири АДРЕСА_2 , несе повну відповідальність за дотримання Правил пожежної безпеки України, затверджених наказом Міністерства України з надзвичайних ситуацій від 19 жовтня 2004 року № 126 (далі - Правила пожежної безпеки). При цьому, Харківська міська рада не надала будь-яких доказів, які б підтверджували вину наймачів квартири АДРЕСА_2 у виникненні пожежі, порушення ними умов договору найму житлового приміщення. 
Визначаючи розмір грошової компенсації на відшкодування моральної шкоди, суд виходив із характеру та обсягу фізичних і душевних страждань, яких зазнала позивачка, внаслідок пошкодження належного їй майна. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості, справедливості, конкретних обставин справи та дійшов висновку про стягнення з Харківської міської ради на користь позивачки на відшкодування моральної шкоди 20 тис. грн.
Підстав для стягнення на користь позивачки з відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , майнової та моральної шкоди судом на підставі наданих сторонами доказів не встановлено.
Суд першої інстанції послався на відповідні правові висновки Верховного Суду щодо підстав цивільно-правової відповідальності.  
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Харківської міської ради задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2024 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6 759 грн. 
Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що у Харківської міської ради, як власника квартири АДРЕСА_2 , де виникла пожежа, відсутній обов`язок виконати вимоги позивачки щодо відшкодування шкоди, оскільки житловий будинок по АДРЕСА_1 передано у господарське відання КП «Жилкомсервіс», яке є його управителем та балансоутримувачем, а тому саме вищевказане комунальне підприємство несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки щодо забезпечення збереження об`єкта, що перебуває у його віданні. З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що саме Харківська міська рада є належним відповідачем у цій справі. 
Апеляційний суд послався на відповідні правові висновки Верховного Суду щодо підстав цивільно-правової відповідальності. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_9 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, а рішення районного суду залишити у силі. 
Отже, в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 судові рішення не оскаржуються, а тому в силу вимог статті 400 ЦПК України в касаційному порядку не переглядається. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 січня 2025 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Жовтневого районного суду м. Харкова.Підставами касаційного оскарження зазначено пункти 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
У січні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2025 року справу за позовом   ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третя особа - КП «Жилкомсервіс», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок пожежі, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9  на постанову Харківського апеляційного суду від 29 жовтня      2024 рокупризначено до судового розгляду. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_9 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки не врахував, що житловий будинок по  АДРЕСА_1 складається із двох квартир, одна з яких   на праві власності належить позивачці, а інша - Харківській міській раді.      Саме в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить Харківській міській раді, виникла пожежа, яка перекинулася на належну позивачці квартиру АДРЕСА_4 і завдала останній майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди. Тому саме Харківська міська рада повинна нести відповідальність за завдані збитки, оскільки пожежа виникла у квартирі АДРЕСА_2 , а не в приміщеннях загального користування будинку, чи прилеглій території, за належне утримання та функціонування яких відповідає КП «Жилкомсервіс». 
Апеляційний суд не звернув уваги на те, що згідно зі Статуту КП «Жилкомсервіс» діяльністю комунального підприємства є надання з метою отримання прибутку послуг з управлінням будинку, тобто здійснення господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб власників, співвласників в ефективному управлінні належним їм майном, підтриманні об`єкта управління (окремого житлового будинку, споруди або групи будинків і споруд, які становлять цілісний житловий комплекс, разом з прилеглими до них прибудинковими територіями, які надаються в управління) у належному технічному стані, організації забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах. Тобто у Статуті КП «Жилкомсервіс» наведено термін «об`єкт управління» та вичерпний перелік об`єктів, які входять у цей термін, серед яких «квартири» відсутні. Отже, КП «Жилкомсервіс» є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки не є власником квартири АДРЕСА_2 , в якій виникла пожежа, а лише здійснює діяльність з метою отримання прибутку послуг з управлінням будинку, тобто здійснення господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб власників квартир.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
У січні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив Харківської міської ради на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 , в якому зазначено, що постанова апеляційного суду є законною та обґрунтованою, а доводи касаційної скарги - безпідставними. Судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що саме КП «Жилкомсервіс» несе повну відповідальність за дотримання Правил пожежної безпеки щодо забезпечення збереження об`єкта, що перебуває у його віданні. Тому, рішення суду першої інстанції правильно підлягало скасуванню з мотивів розгляду та вирішення позову до неналежного відповідача. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
На підставі договору купівлі-продажу від 04 листопада 2013 року та договору про поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя від 22 лютого 2022 року ОСОБА_1 належить на праві особистої приватної власності двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 вересня 2022 року № 309697951 та копією договору про поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя від 22 лютого 2022 року (т. 1, а. с. 19-24).
Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 вересня 2022 року № 309697238, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , належить територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради Харківської області, форма власності - комунальна, підстава для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування, ХІІ сесії ХХІ скликання, серія та номер: б/н, виданий 28 вересня 1992 року, видавник: Харківська міська рада народних депутатів Харківської області, час державної реєстрації 13 липня 2017 року (т. 1, а. с. 23-24).
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 25 жовтня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (т. 1, а. с. 111).
Згідно з довідкою ВЗНС по Новобаварському району ХМТГ Харківського РУ ГУ ДСНС України в Харківській області від 05 вересня 2022 року № 328/540 підтверджено факт виникнення пожежі 22 квітня 2022 року у приміщенні кухні приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 25).
22 квітня 2022 року комісією у складі: провідного інспектора ВЗНС по Новобаварському району ХМТГ Харківського РУ ГУ ДСНС України в Харківській області Грудко Ю. В., громадянки ОСОБА_1 , громадянки ОСОБА_7 , складено акт про пожежу. Відповідно до вказаного акту 22 квітня 2022 року о 21:28 год. (час орієнтовний) на об`єкті - житловий будинок, адреса: АДРЕСА_1 , місце виникнення пожежі - приміщення кухні, виявлено пожежу 22 квітня 2022 року о 21:30 год. місцевими мешканцями. Повідомлення про пожежу надійшло 22 квітня 2022 року о 21:32 год. до пожежно-рятувальних підрозділів від місцевих мешканців. Пожежу ліквідовано о 00:22 год 22 квітня 2022 року. Пожежею знищено: дах, техніку, меблі, перекриття та перегородки громадянки ОСОБА_1 , власниці квартири АДРЕСА_4 . Пожежею пошкоджено також пральна машина, холодильник двохкамерний,    два телевізора «плазма», котел двохконтурний, кондиціонер, меблі громадянки ОСОБА_1 , власниці квартири АДРЕСА_4 . Прямі орієнтовні збитки від пожежі 1 500 000, побічні орієнтовні збитки від пожежі 1 671 418. Ймовірна причина пожежі - коротке замикання електромережі в приміщенні кухні. Акт підписано членами комісії, які не мали зауважень, а в подальшому 28 квітня 2022 року - підписано ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 26-27).
Суб`єктом оціночної діяльності ФОП Ачкасовим О. М. 27 травня 2022 року складено звіт про вартість збитків, завданих ОСОБА_1 , власниці квартири АДРЕСА_6 . Розрахунок вартості збитків проводився в наступній послідовності: комп`ютер, холодильник «Samsung», кухонні меблі. Згідно з висновками звіту вартість збитків, завданих        ОСОБА_1 , власниці квартири АДРЕСА_6 , внаслідок пожежі, що сталося 22 квітня 2022 року та зафіксовано актом про пожежу від 22 квітня 2022 року, складає 76 660,40 грн (т.1, а. с. 28-43).
Також, суб`єктом оціночної діяльності ФОП Ачкасовим О. М. 02 червня 2022 року складено звіт про визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди ОСОБА_1 , власниці квартири АДРЕСА_6 . Згідно з висновками вказаного звіту, розмір збитків, що призвели до завдання майнової шкоди ОСОБА_1 , власниці квартири АДРЕСА_6 , внаслідок пожежі, що сталося 22 квітня 2022 року та зафіксовано актом про пожежу від 22 квітня 2022 року, становить 354 тис. грн. У тому числі, у звіті визначено вартість аварійно-відновлювальних робіт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_9 , яка становить 344 557,20 грн та вартість робіт з прибирання після пожежі у розмірі 9 401 грн (т. 1, а. с. 44-87).
Даними копії акту від 23 листопада 2022 року, комісія у складі начальника дільниці № 66 КП «Жилкомсервіс» Власової Т. О., інженера Семченко О. І. , старшого майстра КСП «Харківгорліфт» дільниці № 28 Новобаварського району Радько А. В. склали акт за підсумками розгляду звернення ОСОБА_2 з питань відшкодування збитків після пожежі, яка сталася 22 квітня 2022 року о 21:30 год. Виходом комісії встановлено: житловий будинок АДРЕСА_1 , одноповерховий, на дві квартири, до 1917 року забудови, дерев`яний обкладений цеглою, покрівля шиферна, перекриття дерев`яні. Обладнаний: електропостачанням, газо-варочним та опалювальним (пічне опалення). Висновки комісії: при візуальному огляді встановлено підключення квартири АДРЕСА_2 було виконано з електричної опори на ізолятори будинку. На час обстеження електричні дроти до приладу обліку мешканців квартири АДРЕСА_2 та сам прилад обліку відсутні. З`ясувати причину виникнення пожежі на теперішній час неможливо; при візуальному огляді приміщення квартири АДРЕСА_2 встановлено, що прокладання внутрішньо квартирної електричної проводки виконано по дерев`яним стінам без захисного матеріалу (гофри) (т. 1, а. с. 213).
Згідно з даними Статуту КП «Жилкомсервіс», у редакції від 01 грудня 2020 року, а також копії рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186, яким визначені виконавці послуг у житловому фонді міста, у тому числі, визначено виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова з управління будинком, спорудою або групою будинків КП «Жилкомсервіс» (т. 1, а. с. 201-212).
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга представника   ОСОБА_1  - ОСОБА_9 підлягає задоволенню. 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судового рішення лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним 
і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша     статті 2 ЦПК України).
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).
У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз`яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній    причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між  шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Подібний правовий висновок також міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14 та постановах Верховного Суду: від 11 грудня 2018 року у справі № 759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 203/2378/14-ц та від 28 серпня 2019 року у справі № 638/20603/16
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом установлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 складається із двох квартир, а саме з квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 . Квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_1 , а інша квартира АДРЕСА_2 - Харківській міській раді, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 вересня 2022 року № 309697238.
22 квітня 2022 року, близько 21:28 год., у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1 сталася пожежа, яка перекинулася на належну позивачці квартиру АДРЕСА_4 і завдала останній майнової шкоди (збитків). Зазначений факт учасниками справи не оспорювався.
Загальний розмір завданої позивачці майнової шкоди становить 430 660, 40 грн, що підтверджується належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою, як щодо переліку пошкодженого майна, так і щодо руйнувань, які підлягають усуненню. 
У статті 1 Кодексу цивільного захисту України визначено, що Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, пожеж та інших небезпечних подій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження Кабінету Міністрів України, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади  (далі - центральні органи виконавчої влади), органів державної влади, що не входять до системи центральних органів виконавчої влади (далі - інші органи державної влади), Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, встановлює права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (далі - суб`єкти господарювання), а також інших юридичних осіб.
Згідно з пунктом 33 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
За змістом частин третьої, шостої та одинадцятої статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання, а щодо фізичних осіб-підприємців - особисто. Обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в житлових приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фондів, фонду житлово-будівельних кооперативів та об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, житлових приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями покладається на їхніх власників (співвласників), користувачів або наймачів, якщо це обумовлено договором найму. Власники земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачі (орендарі) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, керівники суб`єктів господарювання та їх працівники (робітники), що порушують (не виконують) встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки, несуть відповідальність відповідно до закону.
У частині четвертій статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.
Тобто, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Згідно сі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, саме власник несе повну відповідальність за дотримання Правил пожежної безпеки, яким у цій справі є Харківська міська рада, оскільки пожежа виникла у квартирі АДРЕСА_2 , а не в приміщеннях загального користування будинку, чи прилеглій території, за належне утримання та функціонування яких відповідає КП «Жилкомсервіс». 
Вказуючи на те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 передано у господарське відання КП «Жилкомсервіс», яке є його управителем   та балансоутримувачем, а тому саме вищевказане комунальне підприємство повинно відповідати за завдані позивачці збитки, апеляційний суд на вищевказане належної уваги не звернув. При цьому, апеляційний суд не врахував, що згідно зі Статуту КП «Жилкомсервіс» діяльністю комунального підприємства є надання з метою отримання прибутку послуг з управлінням будинку, тобто здійснення господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб власників, співвласників в ефективному управлінні належним їм майном, підтриманні об`єкта управління (окремого житлового будинку, споруди або групи будинків і споруд, які становлять цілісний житловий комплекс, разом з прилеглими до них прибудинковими територіями, які надаються в управління) у належному технічному стані, організації забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах. Тобто у Статуті КП «Жилкомсервіс» наведено термін «об`єкт управління» та вичерпний перелік об`єктів, які входять у цей термін, серед яких «квартири» відсутні. 
Таким чином, КП «Жилкомсервіс» є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки не є власником квартири АДРЕСА_2 , в якій виникла пожежа, а лише   здійснює діяльність з метою отримання прибутку послуг з управлінням будинку, тобто здійснення господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб власників квартир.
Так само, пославшись на договір про надання житлово-комунальних послуг, який 28 листопада 2006 року був опублікований у спецвипуску газети «Слобода», невідкладною частиною якого є рішення Харківської міської ради від 06 жовтня 2006 року № 139/06 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання   будинків і споруд та прибудинкових територій (квартирну плату) для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова», апеляційний суд не врахував, що предметом вказаного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) (далі - послуги) у будинку, який знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова, а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором. Тобто предметом вказаного договору не передбачено утримання квартир та відповідальності за їх неналежну експлуатацію. 
Отже, у справі, що переглядається, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, характер спірних правовідносин, вірно застосувавши норми права, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки позивачкою доведено належними та допустимими доказами протиправну поведінку Харківської міської ради, яка полягала у недотриманні нею, як власником квартири АДРЕСА_2 , Правил пожежної безпеки, що призвело до виникнення аварійного режиму і пожежі, яка перекинулася на належну позивачці квартиру АДРЕСА_4 і завдала останній майнової шкоди (збитків), а також моральної шкоди. Тому саме Харківська міська рада, як власник квартири АДРЕСА_2 , несе повну відповідальність за дотримання Правил пожежної безпеки. При цьому, Харківська міська рада не надала будь-яких доказів, які б підтверджували вину наймачів квартири АДРЕСА_2 у виникненні пожежі, порушення ними умов договору найму житлового приміщення, а тому підстав для стягнення з відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , майнової та моральної шкоди на користь позивачки відсутні. 
Зазначене також узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду, зокрема, від 19 лютого 2020 року у справі № 372/1308/16-ц (провадження № 61-6756св19), від 24 червня 2019 року у справі № 902/435/18.
Вказане свідчить, що апеляційним судом безпідставно скасоване рішення суду першої інстанції, яке відповідає вимогам закону, а тому касаційна скарга підлягає задоволенню. 
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки касаційну скаргу задоволено, слід змінити розподіл судових витрат, стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанцій у розмірі 10 613,22 грн.
 
Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 413, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_9  задовольнити.
Постанову Харківського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 рокускасувати,рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 січня 2024 року залишити у силі.
Стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1  витрати зі сплати судового збору, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанцій у розмірі 10 613,22 грн (десть тисяч шістсот тринадцять гривень двадцять дві копійки). 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                   Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                             І. Ю. Гулейков
 
                                                                                      Б. І. Гулько
 
                                                                                      Г. В. Коломієць
 
                                                                                      Р. А. Лідовець