Справа № 448/2041/23                                 Головуючий у 1 інстанції: Кічак Ю.В. 
Провадження № 22-ц/811/3209/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 січня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 24 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою , -

ВСТАНОВИВ:
В грудні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Качмар А.І. звернулася в суд з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.
Свої вимоги мотивував тим, що 15.04.2023 року о 12.25 год. по вул.Івасюка, 5 в м.Мостиська Яворівського району Львівської області водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом – автомобілем марки «Volksvagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульованому перехресті не надав перевагу в русі транспортному засобу автомобілю марки «Volksvagen Getta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , котрий рухався по головній дорозі та здійснив з зіткнення з таким. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Volksvagen Getta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 , зазнав механічних пошкоджень. Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 15.05.2023р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Вказував, що згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-211385554, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідальність водія автомобіля марки «Volksvagen T4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» (надалі - ТДВ «СК «ГАРДІАН»»), відповідачів по справі. Франшиза за вказаним полісом становить 3200 грн. Згідно листа відповідача від 25.09.2023р. останній виплатив страхове відшкодування позивачу згідно звіту від 11.08.2023р. №-6-D/13/66 про призначення вартості матеріального збитку двома платежами: 44 816,27 грн. та 28 663,45 грн., що становить 73 479,72 грн.
Зазначав, що висновком експерта №68 за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи згідно договору №211 від 19.05.2023р. пошкодження автомобіля марки «Volksvagen Getta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 15.04.2023р., встановлено, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля внаслідок його пошкодження у ДТП 15.04.2024р. станом на момент огляду 19.05.2023р. становить 118 751, 01 грн. Крім того, позивач поніс витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 4900 грн.
Стверджував, що страхова компанія не надавала позивачу для ознайомлення звіт від 11.08.2023р. №-6-D/13/66 про призначення вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу; позивач не підписував документи щодо погодження чи заперечення суми страхового відшкодування; автомобіль представниками відповідача не оглядався. Натомість позивач надсилав відповідачу копію зазначеного висновку експерта №68. Відтак, у зв`язку з виплатою відповідачем страхового відшкодування у неповному розмірі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 46 971, 29 грн. (118 751, 01 грн. (вартість відновлювального ремонту згідно висновку експерта №68) – 73 479,72 грн. (сума вже виплаченого страхового відшкодування) – 3200 грн. (франшиза за полісом №ЕР-211385554) + 4900 грн. (витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди)). З огляду на виниклий спір щодо розміру страхового відшкодування, представник позивача просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь позивача ОСОБА_1 шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 50909, 16 грн., з яких: страхове відшкодування - 46971, 29 грн., пеня - 3284,13 грн., три відсотки річних - 277,97 грн., інфляційні втрати - 375,77 грн., а також понесені судові витрати.
Згідно поданої стороною позивача в порядку ст.49 ЦПК України письмової заяви про збільшення позовних вимог, представник позивача просив стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь позивача ОСОБА_1 шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 52391, 38 грн., з яких: страхове відшкодування - 46971, 29 грн., пеня - 4115,46 грн., три відсотки річних - 359,04 грн., інфляційні втрати - 945,59 грн. Крім того, у поданій заяві, прийнятій до розгляду ухвалою Мостиського районного суду Львівської області 16.02.2024р., сторона позивача просила стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн., витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 5000 грн. та судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24 вересня 2024 року позов  ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - задоволено.
Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 1482 (одну тисячу чотириста вісімдесят дві) гривні 22 коп., з яких: пеня у розмірі 831 (вісімсот тридцять одна) гривня 33 коп., три проценти річних у розмірі 81 (вісімдесят одна) гривня 07 коп. та інфляційні втрати у розмірі 569 (п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 82 коп.
Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 9000 (дев`ять тисяч) гривень витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу, 5000 (п`ять тисяч) гривень понесених ним витрат, пов`язаних з проведенням експертизи та 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп. сплаченого ним судового збору.
Не погоджуючись із рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 24 вересня 2024 року, представника Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» оскаржив його в апеляційному порядку та просив суд скасувати рішення суду в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.. скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення, яким зменшити розмір витрати на професійну правничу допомогу адвоката.
Покликається на те, що відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає та здійснив доплату 27.12.2023 року в обсязі заявлених позовних вимог, у сумі 50 909, 16 коп., що підтверджується Позивачем а також наданою до суду квитанцією, долученою разом із Відзивом. Отже, Відповідач ще до розгляду справи по суті визнав позовні вимоги та здійснив доплату страхового відшкодування у повному обсязі заявлених позовних вимог з урахуванням штрафних санкцій та керуючись ст. 142 ЦПК України, просив суд вирішити питання розподілу судових витрат (судового збору та витрат на проведення експертизи) а також у порялку ст. 137 звернувся до суду із заявою про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
Апелянт вважає, що витрати у розмірі 9 000, 00 грн. є необґрунтованими та завищеними.
Стверджує, що суд першої інстанції не надав правової оцінки доводам, наведеним Відповідачем у Клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу адвоката, у якому Відповідач зазначав, що обґрунтованою сумою витрат є 2 000, 00 грн.
04 листопада 2024 року позивач по справі подав відзив на апеляційну скаргу.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Рішення суду оскаржується в частині витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на що в іншій частині рішення не переглядається.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Ухвалюючи рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 9000 грн. є документально підтвердженим та доведеним, такий є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Судом встановлено, що в позовній заяві позивач заявляв вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 14 000 грн.
На підтвердження своїх вимог, представником позивача ОСОБА_1 – адвокатом Качмар А.І. попередній (орієнтовний) надано суду розрахунок суми судових витрат, заяву про відшкодування судових витрат від 18.01.2024р., детальний опис наданих послуг позивачу на підставі договору про надання правничої допомоги №33/23 від 08.09.2023р.
Згідно положень ч. 1 ст. 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Ч.4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з тим, з урахуванням обставин справи та долучених до справи доказів, колегія суддів дійшла висновку про зменшення розміру витрат на правову допомогу враховуючи наступне.
Розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).
З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що він звернувся до суду з вимогою про стягнення 52391, 38 грн., з яких: страхове відшкодування - 46971, 29 грн., пеня - 4115,46 грн., три відсотки річних - 359,04 грн., інфляційні втрати - 945,59 грн.
В грудні 2023 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» подали до суду відзив на позовну заяву в якому визнав позовні вимоги щодо доплати страхового відшкодування в розмірі 46 971, 29, пені – 3 284, 13, три відсотки річних – 277, 97 грн, інфляційні втрати – 375, 77 та повідомив суд про те що вищевказана сума була сплачена ними на користь позивача.
Крім того, у відзиві відповідачі просили суд прийняти рішення щодо зменшення судових витрат.
Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто 1482 (одну тисячу чотириста вісімдесят дві) гривні 22 коп., з яких: пеня у розмірі 831 (вісімсот тридцять одна) гривня 33 коп., три проценти річних у розмірі 81 (вісімдесят одна) гривня 07 коп. та інфляційні втрати у розмірі 569 (п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 82 коп., рішення в цій частині не оскаржувалось.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, вони не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, та з урахуванням зазначених обставин, а також складності справи та фактично виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів вважає за можливе стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 4000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, - 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» - задовольнити частково.
Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 24 вересня 2024 року в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу змінити та стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 4000,00 грн.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 31.01.2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді                                          Цяцяк Р.П.

                                                Шеремета Н.О.