ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 лютого 2025 року місто Київ
Справа № 761/8937/24
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3063/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Желепи О. В., суддів: Мазурик О. Ф., Стрижеуса А.М.,
за участю секретаря судового засідання Рябошапки М. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року (ухвалено у складі судді Мальцева Д.О., інформація щодо дати складення повного рішення відсутня)
у справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про розкриття Акціонерним товариством «Банк Альянс» інформації, що містить банківську таємницю щодо ФОП ОСОБА_1 
 
ВСТАНОВИВ
 
Короткий зміст заяви
 
Заявник звернувся до суду із вказаною заявою та просив прийняти рішення про розкриття Акціонерним товариством «Банк Альянс» інформації, що містить банківську таємницю щодо ФОП ОСОБА_1 шляхом надання інформації про обсяг та рух коштів по рахунках: р/р № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , за період з 01.01.2022 по 08.12.2023 у розрізі окремих операцій та призначень.
Заява мотивована тим, що в ході проведення податкової перевірки, на запити контролюючого органу від 29.11.2023 та 07.12.2023 представником суб`єкта господарювання не надані банківські виписки, в яких міститься інформація про проведені розрахункові операції через банківський еквайрінг (банківські POS-термінали) ймовірно без застосування РРО/ПРРО. При цьому, представниками контролюючого органу складено акт фактичної перевірки №82084/26/15/07/2807114236 від 11.12.2023, в якому зазначено про порушення вимог п. 85.2 ст. 85, ст. 44 Податкового кодексу України.
Також, посадовою особою ГУ ДПС у м. Києві було направлено лист №114324/6/26-15-07-07-03-07 від 27.12.2023 до АТ «Банк Альянс» з проханням надати банківські виписки ФОП ОСОБА_1 по відкритих банківських рахунках АТ «Банк Альянс». Однак, АТ «Банк Альянс» у своїй відповіді від 08.01.2024 № 19/91 повідомив, що запитувана інформація є банківською таємницею та не може бути надана.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Шевченківський районний суд м. Києва рішенням від 28 травня 2024 року в задоволенні заяви відмовив.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
Не погодившись з таким рішенням, Поліщук М.О. в інтересах ГУ ДПС у м. Києві 04 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким заяву задовольнити в повному обсязі.
 
Узагальненні доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки невірно оцінив надані документи та не врахував норми Податкового кодексу України, зокрема положення підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» щодо можливості проведення фактичних перевірок у період дії військового стану.
Фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 здійснена на підставі ст. 20, 80 Податкового кодексу України та інших норм закону. За її результатами виявлено, що платник не надав банківські виписки (операції через POS-термінали), через що податковий орган не зміг повністю з`ясувати повноту проведення розрахункових операцій.
ГУ ДПС у м. Києві вважає недоречними посилання суду на те, що в заяві не було наказу про призначення документальної перевірки, оскільки відсутність такого наказу не є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, враховуючи, що органом було проведено фактичну перевірку.
Зауважує, що податковий орган звернувся із запитами до обслуговуючого банку, але не отримав інформації про рух коштів. Пункт 73.4 Податкового кодексу вимагає звернення до суду для розкриття банківської таємниці, зокрема інформації про обсяг та обіг коштів на рахунках. Оскільки платник податків не надав виписки, а банк без рішення суду надати їх не може, ГУ ДПС у м. Києві вичерпало досудові можливості отримати необхідну інформацію.
 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечувала посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів, просила відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване, змінивши підстави відмови в задоволенні заяви.
Доводи відзиву на апеляційну скаргу в цілому відтворюють доводи відзиву на заяву.
 
Інші учасники справи своїм правом на подання відзиву не скористались.
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання
 
У судовому засіданні представник ГУ ДПС у м. Києві - Івченко Я.В. доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з викладених у ній підстав.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, заяв чи клопотань до суду не подали, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином шляхом доставлення судових повісток-повідомлень до електронних кабінетів у ЄСІТС.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З урахуванням викладеного, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Суд першої інстанції вважав встановленим, що на податковому обліку ГУ ДПС у м. Києві перебуває суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 .
ФОП ОСОБА_1 має розрахункові рахунки у АТ "Банк Альянс".
На підставі ст. ст. 20, 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755 -VI (зі змінами), Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322 -VIII (із змінами та доповненнями), Законів України від 06.07.1995 № 265/95 ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), від 01.06.2000 №1775-ІІІ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» (із змінами та доповненнями), від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями), Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (із змінами та доповненнями) та з метою забезпечення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання сфери торгівлі та послуг, які проводять розрахунки в безготівковій формі (банківські POS-термінали) проведено фактичну перевірку платника податків ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).
У ході проведення вищезазначеної перевірки, на запити контролюючого органу від 29.11.2023 та 07.12.2023 представником суб`єкта господарювання не надані банківські виписки, в яких міститься інформація про проведені розрахункові операції через банківський еквайрінг (банківські POS-термінали) ймовірно без застосування РРО/ПРРО.
При цьому, представниками контролюючого органу складено акт фактичної перевірки №82084/26/15/07/2807114236 від 11.12.2023, в якому зазначено про порушення вимог п.85.2 ст. 85, ст. 44 Податкового кодексу України.
Також, посадовою особою ГУ ДПС у м. Києві було направлено лист №114324/6/26-15-07-07-03-07 від 27.12.2023 до АТ «Банк Альянс» з проханням надати банківські виписки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) по відкритих банківських рахунках АТ «Банк Альянс» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 за період з 01.01.2022 по 08.12.2023 у розрізі окремих операцій та призначень.
АТ «Банк Альянс» у своїй відповіді від 08.01.2024 № 19/91 повідомив, що запитувана інформація є банківською таємницею та не може бути надана.
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Заслухавши доповідь головуючого судді Желепи О. В., пояснення представника ГУ ДПС у м. Києві,  дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
За правилами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
 
Відмовляючи в задоволенні заяви про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, суд першої інстанції виходив із того, що заявник до матеріалів заяви не надав рішення (наказ) керівника відповідного органу державної податкової служби про проведення документальної планової або позапланової, виїзної або невиїзної перевірки платника податку, а також враховуючи, що заявник належним чином не обґрунтував подану заяву.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
 
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 1076 ЦК банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта; відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених Законом про банки і банківську діяльність.
Пункти 1, 2 частини другої статті 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачають, що банківською таємницею, зокрема, є відомості про стан рахунків клієнтів, у тому числі стан кореспондентських рахунків банків у Національному банку України та інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.
За положеннями пунктів 1, 2, 4 частини першої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи, або за рішенням суду, або центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику:
а) на його запит щодо наявності банківських рахунків/електронних гаманців;
б) у випадках та в обсязі, визначених Угодою між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки для поліпшення виконання податкових правил й застосування положень Закону США "Про податкові вимоги до іноземних рахунків" (FATCA) та іншими міжнародними договорами, що містять положення про обмін інформацією для податкових цілей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або укладеними на їх підставі міжвідомчими договорами. Порядок розкриття такої інформації встановлюється Національним банком України;
в) на його запит щодо дотримання резидентами встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів;
г) на його запит - щодо операцій за рахунками електронних резидентів (е-резидентів), а саме відомості на визначену дату або за визначений період часу про операції зарахування коштів на рахунки, призначення платежу, ідентифікаційні дані та номер рахунку контрагента;
ґ) на його запит відповідно до статті 44-1 Податкового кодексу України;
д) на його запит у випадках, встановлених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України;
е) у випадках та в обсязі, визначених статтею 39-3 Податкового кодексу України.
Колегія суддів установила, що заявник у позасудовому порядку звертався до банку із запитом про надання інформації про обіг коштів на банківських рахунках ФОП ОСОБА_1 на підставі підпунктів 19-1.1.4 (функція контролюючого органу: здійснювати контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів) та 20.1.5 (контролюючий орган має право отримувати безоплатно від платників податків, а також від НБУ, банків, інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей довідки у порядку та на підставах, визначених цим Кодексом, з урахуванням законів, що визначають порядок розкриття зазначеними особами інформації, що містить банківську таємницю, таємницю надавача платіжних послуг, інформацію щодо дотримання встановлених НБУ граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів у порядку, передбаченому Законом України «Про банки і банківську діяльність», а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів/електронних грошей на рахунках у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, електронних гаманцях, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком) ПК України.
За таких обставин банк обґрунтовано відмовив у надані заявнику інформації, що містила банківську таємницю, а тому заявник мав доводити наявність підстав для розкриття інформації в судовому порядку.
 
Підставою для звернення до суду із заявою про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, заявник визначив необхідність у повній мірі дослідити питання дотримання порядку проведення розрахунків та забезпечення контролю за діяльністю суб`єктів господарювання сфери торгівлі та послуг, які проводять розрахунки в безготівковій формі (банківські POS-термінали) (том 1 а. с. 4).
Відповідно до статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Колегія суддів установила, що стосовно ФОП ОСОБА_1 було проведено фактичну перевірку (том 1 а. с. 18).
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).
Колегія суддів звертає увагу, що перевірка «дотримання здійснення платниками податків розрахункових операцій» полягає в перевірці забезпечення можливості розрахунків у безготівковій формі та наявності банківського терміналу.
Відповідно до підпункту 2.2.4 Акта (довідки) фактичної перевірки від 08 грудня 2023 року, указані обставини дотриманні ФОП ОСОБА_1 (том 1 а. с. 19).
Обставина ненадання ФОП ОСОБА_1 виписок по рахунках не свідчить про недосягнення податковим органом мети фактичної перевірки з урахуванням вказаної заявником підстави для розкриття банківської таємниці. 
Окрім цього щодо таких доводів заявника колегія суддів звертає увагу на таке.
За приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Таким чином виключно в межах документальної перевірки, податковий орган має право запитувати в платника податків виписку по рахунках, оскільки вони є первинними бухгалтерськими документами.
 
За змістом статті 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, зокрема, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.
Відповідно до частини другої статті 350 ЦПК України якщо під час судового розгляду буде встановлено, що заявник вимагає розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи без підстав і повноважень, визначених законом, то суд ухвалює рішення про відмову в задоволенні заяви.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 646/3518/19, від 01 листопада 2021 року у справі № 761/21850/19, від 02 серпня 2022 року у справі № 757/27977/19-ц та інших.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, у межах цивільної справи можливе лише щодо юридичної або фізичної особи, стосовно якої вимагається розкриття інформації, а не її контрагентів.
Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 червня 2022 року у справі № 686/17906/21.
З урахуванням наведених положень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви через ненадання заявником рішення (наказу) про проведення документальної перевірки, оскільки саме під час документальної перевірки, податковий орган міг отримати запитувану від ФОП ОСОБА_1 інформацію (виписки по рахунках).
Доводи апеляційної скарги про помилковість цього висновку з підстав неврахування перехідних положень ПК України (підпункту 69.2-1) колегія суддів відхиляє як безпідставні та необґрунтовані з огляду на таке.
Згідно з підпунктом 69.2-1 ПК України тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до 1 грудня 2023 року, документальні позапланові перевірки проводяться виключно на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 (у частині документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано інформацію, що свідчить про порушення податкового законодавства з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентами, із джерелом їх походження з України та/або з питань оподаткування нерезидентів, які здійснюють свою діяльність через відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва, платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), платників податків, які надають фінансові, платіжні послуги), 78.1.2 (у частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.9, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальні позапланові перевірки платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.
Акт (довідка) фактичної перевірки складений 08 грудня 2023 року, із заявою про розкриття банківської таємниці заявник звернувся 06 березня 2024 року.
Таким чином, станом на дату складення Акта (довідки) фактичної перевірки, законодавче обмеження щодо неможливості проведення документальних позапланових перевірок з ініціативи контролюючого органу вже не діяло, а останній не був позбавлений можливості її провести та отримувати запитувану інформацію.
Колегія суддів також звертає увагу апелянта на те, що будь-які заборони, мораторії чи інші обмеження щодо проведення документальних перевірок не можуть свідчити про законність та обґрунтованість вимог контролюючого органу в межах фактичної перевірки вимагати від платника податків інформацію, що є предметом тільки документальної перевірки.
У зв`язку із цим, колегія суддів також відхиляє як надумані та суперечливі доводи апеляційної скарги про те, що відсутність такого наказу про призначення документальної перевірки не є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, враховуючи, що органом було проведено фактичну перевірку, оскільки саме ця обставина в цій ситуації і є підставою для відмови в задоволенні заяви про розкриття інформації.
Інші доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди із ухваленим рішенням за відсутності належних та  обґрунтованих доводів щодо його незаконності, а тому колегія суддів їх відхилили за безпідставністю.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Колегія суддів, встановила, що при вирішенні справи судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.
 
Судові витрати 
 
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, відсутні підстави для розподілу витрат на стадії апеляційного провадження відповідно до статей 141, 382 ЦПК України.
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 20 лютого 2025 року.
 
Головуючий                                                                                      О.В. Желепа 
 
Судді:                                                                                                 О.Ф. Мазурик
 
А.М. Стрижеус