П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/12118/24	

Категорія:105000000                                                           Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.
                                                                                             Місце ухвалення: м. Одеса
                                                                                             Дата складання повного тексту: 13.06.202413.06.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                       – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 202413 червня 2024 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – ГУ ПФУ в Одеській області) звернулось до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі – ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМЮ) про визнання протиправною та скасування постанови ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМЮ, виконавче провадження №73563009 від 04.04.202404 квітня 2024 року, про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 15.04.202415 квітня 2024 року з ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМЮ надійшла постанова ВП №73563009 від 04.04.202404 квітня 2024 року про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн. Позивач, вважає вказану постанову незаконною та просить скасувати вищевказану постанову про накладення штрафу, враховуючи наступне.
Позивачем на підставі постанови Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного адміністративного суду від 15.11.202315 листопада 2023 року по справі № 420/10614/22 ОСОБА_1 21.11.202321 листопада 2023 року поновлено нарахування з 01.02.202201 лютого 2022 року щомісячної доплати до пенсії, встановленої йому з 01.07.202101 липня 2021 року згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.202114 липня 2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі – постанова №713). Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.12.202301 грудня 2023 р. року становить 21 072,86 грн. Перерахунок пенсії на підставі рішення суду №420/10614/22 проведено за період з 01.02.202201 лютого 2022 року по 30.11.202330 листопада 2023 року, але доплата пенсії за період з 01.03.202301 березня 2023 року по 30.11.202330 листопада 2023 року відсутня, оскільки 03.11.202303 листопада 2023 року р. проведено перерахунок пенсії на підставі рішення суду по справі №420/9051/23 з 01.03.202301 березня 2023 року без обмеження її максимальним розміром та оскільки питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром не розглядалось в зазначеній постанові суду по справі №420/10614/22. Сума доплати за період з 01.02.202201 лютого 2022 року по 28.02.202328 лютого 2023 року р., з урахуванням фактично виплачених сум, склала 8 912,50 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень позивача.
Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , позов не визнав, вказуючи, що постанова Верховного Суду від 15.11.202315 листопада 2023 року по справі № 420/10614/22 позивачем виконана частково, не у повному обсязі та не в порядку встановленому чинним законодавством, що безпосередньо підтверджується змістом позовної заяви та доданими до неї документами. Нарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області доплати з незрозумілих підстав всупереч рішенню Верховного Суду від 15 листопада 202315 листопада 2023 року по справі № 420/10614/22 та постанови №713 у розмірі 1 282,45 грн. замість 2 000,00 грн. також свідчить про умисне невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішення суду. Тобто, має місце факт невиконання рішення суду про зобов`язання вчинити певні дії і таке невиконання зумовлено неповажними причинами. Відсутність бюджетних асигнувань для погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, жодним чином не перешкоджало Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити нарахування ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії, встановленої йому з 01.07.202101 липня 2021 року, згідно із постановою №713 у розмірі 2 000,00 грн. на виконання рішення Верховного Суду від 15.11.202315 листопада 2023 року по справі № 420/10614/22, оскільки здійснення нарахування без фактичної виплати не залежить від наявності або відсутності відповідних бюджетних асигнувань. Відсутність бюджетних асигнувань має вплив лише на виплату заборгованості, яка утворилась за рішенням суду. Часткове (неналежне) виконання рішення суду, яке зумовлено неповажними причинами, свідчить про невиконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області і як наслідок, про наявність підстав для накладення на нього штрафу відповідно до ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ (далі – Закон №1404-VІІІ).
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 202413 червня 2024 року у задоволенні адміністративного позову ГУ ПФУ в Одеській області до ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУМЮ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено.
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління;
-          виплата нарахованої доплати пенсії буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.
Відповідач та третя особа своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області не скористались.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ...., перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/10614/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.202226 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.12.202201 грудня 2022 року у справі №420/10614/22, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.202226 вересня 2022 року залишено без змін.
На підставі постанови Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного адміністративного суду від 15.11.202315 листопада 2023 року по справі №420/10614/22 ОСОБА_1 21.11.202321 листопада 2023 року поновлено нарахування з 01.02.202201 лютого 2022 року щомісячної доплати до пенсії, встановленої йому з 01.07.202101 липня 2021 року згідно із постановою № 713.
Позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі рішення суду №420/10614/22 за період з 01.02.202201 лютого 2022 року по 30.11.202330 листопада 2023 року, але доплата пенсії за період з 01.03.202301 березня 2023 року по 30.11.202330 листопада 2023 року відсутня, оскільки 03.11.202303 листопада 2023 року проведено перерахунок пенсії на підставі рішення суду по справі №420/9051/23 з 01.03.202301 березня 2023 року без обмеження її максимальним розміром та оскільки питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром не розглядалось в зазначеній постанові суду по справі №420/10614/22. Сума доплати за період з 01.02.202201 лютого 2022 року по 28.02.202328 лютого 2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум, склала 8 912,50 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.
11.12.202311 грудня 2023 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Косютою В.І., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73563009 за виконавчим листом №420/10614/22, виданим 28.11.202328 листопада 2023 року Одеським окружним адміністративним судом.
27.12.202327 грудня 2023 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист №1500-0505-5/183632 про виконання рішення, в якому зазначено, що 21.11.202321 листопада 2023 року поновлено нарахування з 01.02.202201 лютого 2022 року щомісячної доплати до пенсії, встановленої ОСОБА_1 , згідно до постанови № 713.
05.03.202405 березня 2024 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Косютою В.І., винесено постанову про накладення штрафу по ВП №73563009, на користь держави у розмірі 5 100 грн.
04.04.202404 квітня 2024 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Косютою В.І., винесено постанову про накладення штрафу по ВП №73563009, на користь держави у розмірі 10 200 грн.
Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до протоколів перерахунку пенсії відповідачем станом на 01.02.202201 лютого 2022 року, 01.03.202201 березня 2022 р. року відсутня щомісячна доплата до пенсії позивача саме у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до постанови №713 на виконання рішення суду по справі №420/10614/22.
Тобто відповідачем не виконано судове рішення по справі №420/10614/22.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 19, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 18, 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.202114 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон №1404-VІІІ.
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно із приписами частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У відповідності до частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Положеннями частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Згідно до статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи слід зазначити, що накладення штрафу за невиконання рішення є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, установлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження" можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн., є не виконання боржником -ГУ ПФУ в Одеській області рішення постанови Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2023 по справі № 420/10614/22 в частині нарахування доплати ОСОБА_1 у розмірі 2 000,00 грн., що передбачена постановою № 713 у зв`язку з не повним виконанням судового рішення без поважних причин, а саме, застосуванням ГУ ПФУ в Одеській області до пенсії стягувача обмеження її максимальним розміром.
Обґрунтовуючи поважність причин невиконання рішення суду, позивач вказує, що згідно п. 1 постанови №713 передбачена щомісячна доплата встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом №2262-ХІІ, починаючи з 01.07.202101 липня 2021 року отже доплата різниці в пенсії відсутня.
Зазначає, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, оскільки за наслідками здійсненого нарахування ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно постанови №713, доплата пенсії відсутня, оскільки розмір пенсії за зазначений період та пенсія виплачується в максимальному розмірі.
При цьому, обґрунтовуючи правомірність обмеження розміру пенсії позивача представник позивача вказує, що розмір пенсії за зазначений період не перевищує розмір пенсії, перерахований відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 24.02.202324 лютого 2023 року №168 "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та від 23.02.202423 лютого 2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році та пенсія виплачується в максимальному розмірі.
Так, відповідно до протоколів перерахунку пенсії відповідачем станом на 01 лютого 2022 року, 01 березня 2022 року відсутня щомісячна доплата до пенсії позивача саме у розмірі 2 000,00 грн. відповідно до постанови № 713 на виконання рішення суду по справі № 420/10614/22.
З розрахунку на доплату також вбачається, що на виконання рішення суду по справі № 420/10614/22 доплата у розмірі 2 000,00 нарахована не була.
Так, колегія суддів зазначає, що станом на момент винесення оскаржуваної постанови рішення суду у справі №420/10614/22, на підставі якого видано виконавчий лист боржником не виконано, так як позивач здійснивши перерахунок пенсії обмежив таку максимальним розміром, тобто щомісячна доплата у розмірі 2 000,00 гривень міститься у складових пенсії ОСОБА_1 , після перерахунку здійсненого у 03.06.202403 червня 2024 року, однак не врахована у підсумку пенсії.
При цьому, судом першої інстанції правомірно зазначено, що позивачем не вказано правового обґрунтування, що б дозволяло та надавало право суб`єкту владних повноважень виконувати судове рішення на власний розсуд, оскільки обмеження перерахованої пенсії позивача за зазначений період відбулось на підставі інших нормативно-правих актів, а не постанови №713.
Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження не виконання рішення суду з поважних причин.
Поважними в розумінні Закону №1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Аналогічна позиція висловлена постановою Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі №127/3770/17 та від 12 грудня 2018 року в справі №821/1568/16.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невиконання позивачем рішення суду в частині не виплати нарахованої щомісячної доплати в розмірі 2 000,00 грн. відбулось без поважних причин та, як наслідок, про правомірність накладення на позивача штрафу в сумі 10 200,00 грн. за не виконання судового рішення у цій частині.
Крім того, колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
Отже виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що на момент прийняття виконавцем спірної постанови позивачем не було виконано рішення суду, а отже постанова про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн.. за невиконання рішення суду винесена з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", а тому підстави для її скасування відсутні.
Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 202413 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 24 лютого 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.