ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року          м.Дніпро         Справа №  904/1926/23 (904/2742/24)
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Дворічанське-Агро” на ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024  (суддя Первушин Ю.Ю. повний текст якої підписаний 27.11.2024) за результатом розгляду позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро",  Харківська область, Куп`янський район, село Колодязне до відповідача-1: Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк",  місто Київ; відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж",  місто Дніпро про  визнання недійсними договорів застави майна, у справі №904/1926/23 (904/2742/24)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, місто Дніпро, узвіз Кодацький, будинок 2, код ЄДРПОУ 33248430)
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (49006, місто Дніпро, проспект Лесі Українки, будинок 4, код ЄДРПОУ 32307678)
відповідача-2: Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, код ЄДРПОУ 14360570)
про визнання недійсними договорів застави майна

в межах справи №904/1926/23
за заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, місто Дніпро, узвіз Кодацький, будинок 2, код ЄДРПОУ 33248430)
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (49006, місто Дніпро, проспект Лесі Українки, будинок 4, код ЄДРПОУ 32307678)
про визнання банкрутом
арбітражний керуючий Шевченко Віталій Євгенович

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 у справі №904/1926/23 (904/2742/24) повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" позовну заяву і додані до неї документи.

Не погодившись із зазначеною ухвалою до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “Дворічанське-Агро”,  в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу  та  повернути справу до суду першої інстанції для прийняття до розгляду позовної заяви ТОВ “Дворічанське-Агро”, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору по справі та вступ третьої особи у справу №904/1926/23 (904/2742/24). 
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі поряд з викладенням обставин:
- руху справи про банкрутство №904/1926/23; 
- наведенням мотивів з яких може бути порушено його право, як кредитора у справі про банкрутство; 
- викладенням обставин його позовної заяви (за розділами) – а саме, щодо пов`язаності ТОВ «Боріваж» з АТ КБ «Приватбанк»; строку звернення до господарського суду з позовом про визнання недійсним правочину (частину правочину) у справі про банкрутство; оскарження правочину боржника-банкрута на підставі норм Цивільного кодексу України; способу захисту права; 
посилаючись на загальні норми господарського судочинства щодо сприяння реалізації прав учасників процесу, змагальності процесу, об`єктивності і неупередженості розгляду справи, рівності сторін у процесі, і постанову Верховного Суду від 26.09.2019 по справі № 910/74/19 та Рішення "Мала проти України" у справі від 03.07.2014 і рішення ЄСПЛ у справі "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, наголошує, що повернення судом ТОВ «ДВОРІЧАНСЬКЕ-АГРО» позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є порушенням законних прав ТОВ «ЧАНСЬКЕ-АГРО» передбачених нормами ч. 1, п. 7) ч. 2 ст. 16, ч. 1, 2 ст. 651, ч. 1-3 ст. 652, ч. 2, 3 ст. 653 ЦКУ, ст. ст. 1, ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 30, 32, 45, 49, 180 ГПК України.
 
У відзиві на апеляційну скаргу, АТ КБ «ПриватБанк» вважає апеляційну скаргу ТОВ “Дворічанське-Агро” необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Відповідно до ст.49 ГПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 2, 6 ст.180 ГПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
Наголошує, що ТОВ «Дворічанське-Агро» набуло право вимоги до ТОВ «Боріваж» 20.05.2024. Так, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі №904/1926/23 (904/2742/24), встановлено строк на подання відзиву протягом 15 днів з дня отримання ухвали. Дана ухвала була оприлюднена в реєстрі 26.06.2024, тобто останнім днем на подання позову третьої особи з самостійними вимогами це 11.07.2024. Отже, із наведеного слідує, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга є безпідставною, та такою, що не ґрунтується на нормах права.

Інші учасники своїм правом на подання відзиву не скористалися.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.12.2024 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів необхідних для розгляду скарги, ухвалою суду від 09.12.2024 здійснено запит матеріалів справи №904/1926/23(904/2742/24) із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
13.12.2024 матеріали оскарження ухвали у справі №904/1926/23 (904/2742/24) надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю “Дворічанське-Агро” на ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 у справі №904/1926/23(904/2742/24);  розгляд апеляційної скарги ухвалено провести у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.
Частинами 1,2  статті 271 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої  статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1  ст. 270 Господарського процесуального кодексу України  у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5  ст. 252 ГПК України).
Відповідно до ч. 13  ст. 8 Господарського процесуального кодексу України  розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,    дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний    апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга    не підлягає задоволенню    з наступних підстав.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
У червні 2024 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" (код ЄДРПОУ 33248430) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (код ЄДРПОУ 32307678); відповідача-2: Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (код ЄДРПОУ 14360570), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: розпорядник майна - арбітражний керуючий Шевченко Віталій Євгенович в якій просить суд:
- визнати недійсним Договір застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ  від 27.10.2016, з усіма додатками та додатковими угодами, укладеними між Товариством з  обмеженою відповідальністю «Боріваж» (місцезнаходження: 49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 32307678) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, місцезнаходження: 01001, Україна, місто  Київ, вулиця Грушевського, будинок 1д).
- визнати недійсним Договір застави частки у статутному фонді №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016, з усіма додатками  та додатковими  угодами, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Боріваж» (місцезнаходження: 49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 32307678) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, місцезнаходження: 01001, Україна, місто  Київ, вулиця Грушевського, будинок 1д).
Позовна заява подана в межах справи №904/1926/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (49006, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, код ЄДРПОУ 32307678).
Позов мотивовано тим, що ПрАТ «СК «Інгосстрах» є ініціюючим кредитором ТОВ «Боріваж», вимоги якого мають бути задоволені за рахунок продажу майна боржника в ліквідаційній процедурі, а отже, ПрАТ «СК «Інгосстрах» є зацікавленою особою стосовно ТОВ «Боріваж» щодо укладених ним усіх правочинів, які можуть вплинути на погашення вимог кредиторів у процедурі банкрутства. При цьому, майнові інтереси ПрАТ «СК «Інгосстрах» порушено Договором застави №DNHSLОК271016/DZ від 27.10.2016, предмет застави: Частка в ТОВ "АГРОТЕРМІНАЛ ЛОГІСТИК" 99,999955% та Договором застави №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016, предмет застави: частка у статутному капіталі ТОВ «БОРІВАЖ» у розмірі 100 % у статутному фонді в ТОВ «Агротермінал», укладеними між ТОВ «БОРІВАЖ» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є – Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»), які є нікчемними (фраудаторними), оскільки  їх укладено між пов`язаними особами (пов`язаність встановлена НБУ), з метою уникнення виконання ТОВ «Боріваж» своїх обов`язків перед іншими кредиторами, та зокрема перед ПрАТ «СК «Інгосстрах». 
Ухвалою господарського суду від 24.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання призначено на 13.08.2024; відповідачам встановлений строк (15 днів з моменту отримання ухвали) для подачі відзиву на позов. 
11.07.2024 через систему "Електронний суд" представник відповідача-2 надіслав відзив на позовну заяву (вх. суду №33281/24), за змістом якого відповідач-2 просить суд:
- поновити АТ КБ «ПриватБанк» строк на подання відзиву на позовну заяву;
- прийняти даний відзив на позовну заяву до свого розгляду та долучити до матеріалів справи №904/1926/23 (904/2742/24).
- оглянути в межах справи №904/1926/23 (904/2742/24) матеріали заяви АТ КБ «ПриватБанк» з кредиторськими вимогами до ТОВ «Боріваж», яка знаходиться в межах справи №904/1926/23 про банкрутство.
- заяву АТ КБ «ПриватБанк» про опитування учасника справи (позивача) в порядку ст.90 ГПК України  задовольнити, зобов`язати ПрАТ «СК «Інгосстрах» надати відповіді на наступні питання:
- Чи була наявна пов`язаність/ заінтересованість/ афілійованість між ПрАТ «СК «Інгосстрах» та ТОВ «Боріваж» за період з 2016 року по дату надання відповіді?
На підтвердження відповіді просимо надати докази (наприклад: структуру (-и) власності).
- Чи здійснювалися ПрАТ «СК «Інгостарх» дії щодо стягнення заборгованості та/або забезпечення власних вимог до ТОВ «Боріваж» в сумі 46 032 384,44 грн. в період з 2016 року по дату надання відповіді? На підтвердження відповіді просимо надати докази (за їх наявності).
- відмовити ПрАТ «СК «Інгосстрах» у задоволені позову в повному обсязі.
06.08.2024 до відділу канцелярії суду представник позивача подав заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (вх. суду №37302/24).
13.08.2024 через систему "Електронний суд" представник відповідача-2 надіслала заперечення щодо переходу в загальне позовне провадження (вх. суду №38086/24).
13.08.2024 до відділу канцелярії суду представник позивача подала для долучення до матеріалів справи клопотання (вх. суду №38087/24).
У судовому засіданні заслухано пояснення представників позивача, відповідача 1-2 та третьої особи.
У судовому засіданні представник відповідача-1 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи.
Ухвалою суду від 13.08.2024 відкладено розгляд справи на 10.09.2024 о 14:00 год.
19.08.2024 через систему "Електронний суд" представник ТОВ "Боріваж" надіслав письмові пояснення (вх. суду №39000/24).
30.08.2024 через систему "Електронний суд" представник відповідача-2 надіслав заперечення на клопотання ПрАТ "Страхова компанія" Інгосстрах" про витребування доказів (вх. суду №40937/24).
06.09.2024 через систему "Електронний суд" представник ТОВ "Боріваж" - ліквідатор Шевченко В.Є. надіслав заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (вх. суду 42165/24).
09.09.2024 до відділу канцелярії суду від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову (вх. суду №42531/24).
10.09.2024 до відділу канцелярії суду від Позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх. суду №42629/24).
10.09.2024 через систему "Електронний суд" представник відповідача-2 надіслав доповнення до заперечень на клопотання ПрАТ "Страхова компанія" Інгосстрах" про витребування доказів (вх. суду №42684/24).
У судовому засіданні 10.09.2024 оголошено перерву до 18.09.2024 о 14:00 год.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2024 виключено зі складу учасників судового процесу по справі №904/1926/23(904/2742/24) третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 розпорядника майна арбітражного  керуючого Шевченко Віталія Євгеновича.
17.09.2024 через систему "Електронний суд" представник ТОВ "Боріваж" - ліквідатор Шевченко В.Є. надіслав заяву про зупинення провадження у справі (вх. суду №43893/24).
17.09.2024 через систему "Електронний суд" представник АТ КБ "ПриватБанк" надіслав письмові пояснення (щодо оригіналів документів) (вх. суду №43888/24).
18.09.2024 до відділу канцелярії суду від Позивача надійшли додаткові пояснення на доповнення АТ КБ "ПриватБанк" від 10.09.2024 (вх. суду №43994/24).
У судовому засіданні заслухано пояснення присутніх представників учасників справи щодо заяв та клопотань, які надійшли на адресу суду.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 заяву позивача -  ПрАТ "Страхова компанія" Інгосстрах" про зміну предмету позову (вх. суду №42531/24) - залишено без розгляду. В задоволенні заяви позивача - ПрАТ "Страхова компанія" Інгосстрах" про розгляд справи у порядку загального позовного провадження (вх. суду №37302/24) - відмовлено. Відкладено судове засідання на 04.11.2024 о 11:00 год.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 клопотання позивача Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" про витребування доказів - задоволено частково. Витребувано у Національного банку України (ідентифікаційний код 00032106) та у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», (ідентифікаційний код 14360570) засвідчені належним чином копії рішення НБУ №105 від 13.12.2016 «Про визначення осіб пов`язаними з ПАТ КБ ПриватБанк» у яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Боріваж» (ідентифікаційний код юридичної особи 32307678), значиться як особа пов`язана з ПАТ КБ «Приватбанк» (ідентифікаційний код  14360570).
01.11.2024 через підсистему "Електронний суд" представник позивача подав клопотання за змістом якого просить суд відмовити АТ КБ "ПриватБанк" у поновленні строку на подання відзиву (вх. суду №50691/24).
04.11.2024 через підсистему "Електронний суд" від ТОВ "Дворічанське-Агро" надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (вх. суду №50700/24 та №50702/24).
В обґрунтування клопотання заявник зазначив наступні обставини. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дворічанське Агро» є кредитором ТОВ «Боріваж», вимоги якого мають бути задоволені за рахунок продажу майна боржника в ліквідаційній процедурі, а отже, ТОВ «Дворічанське - Агро» є заінтересованою особою стосовно ТОВ «Боріваж» щодо укладених ним усіх правочинів, які можуть вплинути на погашення вимог кредиторів у процедурі банкрутства. При цьому, майнові інтереси ТОВ «Дворічанське - Агро» порушено оскаржуваними ПрАТ СК «Інгосстрах» договорами застави, з огляду на те, що при розподілі майна при ліквідації боржника буде недостатньо коштів для погашення кредиторських вимог ТОВ «Дворічанське - Агро».
Таким чином, рішення у справі №904/1926/23(904/2742/24) безпосередньо впливає на права ТОВ "Дворічанське-Агро" як кредитора та учасника справи про банкрутство ТОВ «Боріваж» №904/1926/23, в межах якого розглядається справа №904/1926/23 (904/2742/24).
04.11.2024 через підсистему "Електронний суд" представник відповідача-2: АТ КБ "ПриватБанк" надіслав повідомлення про те, що не має можливості надати суду копію рішення НБУ №105 від 13.12.2016 «Про визначення осіб пов`язаними з ПАТ КБ ПриватБанк» у яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Боріваж» (місцезнаходження: 49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 32307678), значиться як особа пов`язана з ПАТ КБ «Приватбанк» (ідентифікаційний код 14360570), оскільки у АТ КБ "ПриватБанк" воно відсутнє. Також зазначає, що про зміст рішення НБУ №105 від 13.12.2016 було доведено до відома АТ КБ "ПриватБанк" шляхом направлення відповідного електронного повідомлення від 14.12.2016 №26-0005/101695, витяг з якого долучено на виконання вимог ухвали від 18.09.2024 у даній справі (вх. суду №50701/24).
Ухвалою від 04.11.2024 клопотання ТОВ "Дворічанське-Агро" про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (вх. суду №50700/24) –  задоволено; залучено  Товариство з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" (62713, Харківська область, Куп`янський район, село Колодязне, вулиця Центральна, будинок 4а, код ЄДРПОУ 41662441) до участі у справі №904/1926/23 (904/2742/24) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача. Зобов`язано  позивача та відповідачів надіслати третій особі всі заяви по суті спору, докази направлення надати в наступне судове засідання. Запропоновано третій особі  у строк протягом 5 днів з дня одержання даної ухвали надати суду письмові пояснення щодо позовної заяви, складені з урахуванням вимог статті 168 Господарського процесуального кодексу України, з доказами їх направлення іншим учасникам справи.
20.11.2024 за допомогою системи "Електронний суд"  до суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору:  Товариства з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" (вх. суду №1074/24 від 20.11.2024), в якій просить суд:
- визнати недійсним Договір застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ  від 27.10.2016, з усіма додатками та додатковими угодами, укладеними між Товариством з  обмеженою відповідальністю «Боріваж» (місцезнаходження: 49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 32307678) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, місцезнаходження: 01001, Україна, місто  Київ, вулиця Грушевського, будинок 1д).
- визнати недійсним Договір застави частки у статутному фонді №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016, з усіма додатками  та додатковими  угодами, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Боріваж» (місцезнаходження: 49006, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Пушкіна, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 32307678) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, місцезнаходження: 01001, Україна, місто  Київ, вулиця Грушевського, будинок 1д).
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 у справі №904/1926/23 (904/2742/24) повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Дворічанське-Агро" позовну заяву і додані до неї документи.
Зазначений процесуальний документ і є предметом апеляційного оскарження. 
Повертаючи позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами, господарський суд першої інстанції виходив з того, що на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємно пов`язаний з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору за первісним позовом і подана у строк, визначений ст.180  ГПК України. 
Оскільки позовна заява третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору подана до суду вже після початку першого судового засідання на стадії розгляду справи по суті, то вона підлягає поверненню за ч.6 ст.180 ГПК України. 

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Конституційне право на судовий захист    передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.                                                                                                                                                                                    
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі №918/335/17 виснувала, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві такі групи.
Перша група стосується розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення (розумій також і відсторонення) керуючого санацією, ліквідатора тощо.
Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні.
Хоч ці справи позовного провадження і розглядаються в межах справи про банкрутство, процесуально вони автономні від непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються з моменту відкриття і до ухвалення остаточного рішення лише правилами позовного провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України, як про це зазначено у частині третій статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відтак, виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.
Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку -    норм ГПК України.
Порядок та умови вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, у справу, зокрема врегульовано нормами  ст.49 ГПК України.
Зміст ч. 1  ст. 49 ГПК України  свідчить, що необхідною умовою набуття іншою особою статусу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, є дотримання таких критеріїв як:
1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору);
2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам);
3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).
Дотримання цих критеріїв підлягає оцінці та з`ясуванню під час прийняття рішення щодо вступу у справу третьої особи з самостійними вимогами.
Аналогічний правовий висновок наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/1610/20 від 30.11.2021, у справі №910/6681/20 від 10.02.2021, у справі №912/2751/16 від 11.11.2020, у справі №911/3132/17 від 05.12.2019, у справі № 904/372/23 (904/6351/23) від 03.12.2024, у справі №916/2073/24 від 04.12.2024.
Позови таких осіб мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення ч. 5 ст.  49  та ч. 4 ст.  180 ГПК України  та відповідати вимогам ст.ст.  162,  164,  172,  173  цього  Кодексу. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення  статті 180 цього Кодексу.
Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 та від 12.06.2019 у справі № 916/542/18.
Отже, право на пред`явлення позовної заяви третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не є абсолютним, подаючи позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог  ГПК України  щодо форми, змісту, строку подання, а також порядку її подання.
Згідно з частиною 5 статті 49 ГПК України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.
За частинами першою, другою, третьою статті 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне    провадження з первісним позовом ухвалою суду.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас, подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Отже, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.
На відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємно пов`язаний з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору за первісним позовом. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Самостійність вимог полягає в тому, що саме третя особа перебуває у правовідносинах із відповідачем, і що саме її право порушене.
Тобто, третя особа із самостійними вимогами заперечує/частково заперечує вимогу(и) позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь.
Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17).
Надаючи тлумачення поняттю "самостійність вимог третьої особи", видається, що вказана самостійність полягає в тому, що третя особа вважає, ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона, і саме її право порушено відповідачем.
Така особа заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Тому третя особа із самостійними вимогами процесуально протиставляє себе не лише відповідачу, а й позивачу, а її вимоги до відповідача є конкуруючими із вимогами позивача (аналогічної позиції притримується Верховний Суд у постанові від 02.04.2018 у справі № 905/121/15).
Тому позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору має на меті довести дві обставини, - як повну або часткову відсутність у позивача матеріальних правовідносин із відповідачем, а відтак, відсутність його суб`єктивного права на предмет спору, так і наявність відповідних правовідносин та прав у третьої особи з відповідачем.
При цьому, якщо вимоги за позовом між сторонами і за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору виникли з різних правових підстав, з інших правовідносин, позов третьої особи не може вважатись позовом, спрямованим на той самий предмет спору.
Також якщо третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору подано позовну заяву, що містить належним чином обґрунтовану вимогу, яка не стосується предмета спору, що вже виник між сторонами, то у господарського суду відсутні правові підстави для залишення такої заяви без руху у порядку вимог статті 174 ГПК України з урахуванням положень частини п`ятої статті 180 цього Кодексу.
У такому випадку, відповідна позовна заява підлягає поверненню третій особі згідно положень частини шостої статті 180 ГПК України як така, що не відповідає вимогам частини другої названої статті у взаємозв`язку з нормами частини першої статті 49 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги пред`явлені третьою особою до тих самих осіб, які визначені позивачем (ПрАТ «СК «Інгосстрах») відповідачами у спорі про визнання недійсними договір застави майна. Тобто, третьою особою дотримано порядок визначення суб`єктного складу пред`явленого позову.
В той же час, провадження у цій справі відкрито ухвалою суду від 24.06.2024 і справу вирішено розглядати у спрощеному провадженні, перше судове засідання призначено на 13.08.2024.
Третя особа звернулася із відповідним позовом 20.11.2024, тобто вже після початку першого судового засідання у спрощеному позовному провадженні, на що наголосив суд першої інстанції, тобто з порушенням часового критерію, що є підставою для повернення позову за нормою ч.6 ст.180 ГПК України. 
Крім того, суд апеляційної інстанції констатує, що подана позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, також не відповідає матеріально-правовому критерію (вимогам статті 49 ГПК України), оскільки зі змісту заяви про вступ у справу в якості третьої особи не вбачається, що заявник претендує на свою користь на те матеріальне благо, яке намагається захистити позивач шляхом подання позову до суду. Тобто, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України не містить самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.
За змістом позовної заяви ПрАТ «СК «Інгосстрах» вбачається, що у прохальній частині Товариство просило визнати  недійсними Договір застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ  від 27.10.2016, Договір застави частки у статутному фонді №DNHSLOK06924/DZ від 04.11.2016, укладені між ТОВ "Істейтглобал" та ПАТ КБ "Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк".
Аналіз прохальної частини позовної заяви ПрАТ «СК «Інгосстрах» та прохальної частини позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами ТОВ "Дворічанське-Агро" свідчить про те, що заявлені вимоги є ідентичними. Також є ідентичним зміст позовних заяв. Тобто, скаржник не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
При цьому, з огляду на суб`єктний склад правовідносин, які виникли з оспорюваних договорів третя особа не перебувала у зазначених правовідносинах разом із відповідачами, як і первісний позивач.
З огляду на зазначене,  суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов ТОВ "Дворічанське-Агро" спрямований на той самий предмет спору, який вже виник між сторонами за позовом ПрАТ «СК «Інгосстрах", однак, всупереч вимогам статті 49 ГПК України, не містить самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі,  що унеможливлює їх спільний розгляд у цій справі.
Близькі за змістом висновки наведені Верховним Судом у справі № 904/372/23 (904/6351/23) від 03.12.2024.
Ураховуючи зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано повернув позовну заяву третьої особи без розгляду у порядку вимог частини шостої статті 180 ГПК України.
Зазначеним спростовуються протилежні доводи скаржника, зумовлені неправильним тлумаченням ним норм процесуального закону.
Інші аргументи скаржника щодо наявності підстав для визнання правочинів фраудаторними, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі стосуються обґрунтованості позовних вимог та розгляду спору по суті, натомість вони не відносяться до правомірності вирішення судом питання прийнятності позовної заяви третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору.

Оскільки до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу, то    у випадку    подання    такого позову з    порушенням    цієї статті, відповідно до приписів частини шостої статті 180 ГПК України така заява    ухвалою суду повертається заявнику.
Таким чином, Господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали     суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції, розглядаючи заяву, дав оцінку наданим сторонами доказам, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали  суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Дворічанське-Агро”  на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 у справі №904/1926/23(904/2742/24)– залишити без задоволення.
Ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2024 у справі №904/1926/23(904/2742/24)– залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.02.2025.

Головуючий суддя                                                                                 О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                                                    Ю.Б. Парусніков