ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

28 січня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 742/4802/24
Головуючий у першій інстанції – Бездідько В. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/243/25

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                           головуючого-судді: Онищенко О.І.
                           суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,   
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтранс Україна»
Відповідач: ОСОБА_1 
Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтранс Україна»
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, (суддя Бездідько В.М.), ухвалене у м. Прилуки, повний текст рішення виготовлено 11.11.2024 року,
                                      В С Т А Н О В И В:
У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія«Фінансова компанія «Фінтранс Україна» звернулося з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості  за кредитним договором у розмірі 88182.50 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 27.09.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7111058, право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 27.05.2024 року за № 27.05/2024-Ф  перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Відповідач умови кредитного договору від 27.09.2023 року за № 7111058 не виконував, а тому утворилась заборгованість у розмірі 88182.50  грн, яка складається з суми основного боргу – 25000 грн ; сума відсотків за користування кредитом – 33332.50 грн; нараховані відсотки за 60 календарних днів – 29850 грн. Відовідач в позасудовому порядку відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань, а тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.
Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 листопада 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача  заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №  7111058 від 27.09.2023  року в розмірі 50000 гривень , з яких: 25000 грн – заборгованість за кредитом; суму відсотків за користування кредитом – 12500 грн; нараховані відсотки за 60 календарних днів – 12500 грн; судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1373 грн, 5670 грн у відшкодування судових витрат   на правову допомогу.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем. ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого у зобов`язанні є ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, однак, відповідач, отримавши кредитні кошти, належним чином не виконав свої обов`язки за договором, та доказів на спростування позовних вимог щодо розміру заборгованості суду надано не було. Суд, дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості, з врахуванням вимог розумності та справедливості вважає, що нараховані відсотки є непомірно високими по відношенню до отриманої суми грошових коштів (25000 грн) та основного боргу (25000 грн) та такі підлягають зменшенню пропорційно до суми основного боргу, тому у сумі нараховані відсотки мають становити не більше суми отриманого кредиту. Враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (56,7%), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1373 грн 50 коп судового збору та 5670,00 грн витрат на правничу допомогу.
В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про задоворлення позовних вимог, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в суді  апеляційної інстанції. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»  в апеляційній скарзі вказує про те, що кредитний договір укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам чинного законодавства України. Суд фактично встановив факт укладення договору про надання споживчого кредиту, проте на інших умовах, а саме щодо нарахування відсотків. Хоча сторони кредитного договору № 7111058 від 27.09.2023  року погодили суму позики, нарахування відсоткової ставки на рівні 1.99% в день яка підлягає застосуванню в межах дії договору передбаченого п.1.4. Оскільки відповідач після строку дії договору не здійснив оплату відсотків згідно графіку платежів та не повернув тіло кредиту, позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів з 27.05.2024 року по 25.07.2024 року в межах строку передбаченого договором.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
За приписами ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
По справі встановлено, що 27 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний кредитний договір про надання споживчого кредиту № 7111058 (а.с. 11-18) відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», розміщених на сайті: https://creditplus.ua/documents.
Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5 Договору сума кредиту (загальний розмір) складає 25000 грн, строк кредиту 365 днів, тип процентної ставки фіксована.
Відповідно до п. 1.5.1. Договору, Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору; 
Пунктом 1.5.2 договору передбачена знижена процентна ставка 1.692% в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач до 02.10.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту Споживач, як учасник Програми лояльностиі, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Відповідно до п. 2.1 Договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Згідно з п. 2.4. Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 Договору.
Відповідно до п. 3.1. Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".
Відповідно до п. 3.4 Договору, розмір процентної ставки, встановлений в п. 1.5.1 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку.
Згідно п.п. 1-3 п. 4.4. Договору, споживач зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором; повідомляти Товариство про зміну даних, зазначених у розділі 10 Договору протягом 3-х календарних днів, зокрема через контакт-центр Товариства або засобами Особистого кабінету; виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором, Правилами та чинним законодавством України.
Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «С3799» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 25000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК 2 Контактний дім» від 29.05.2024 року Вих. № 7/4984 (а.с. 30).
Як вбачається з картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) № 7111058 від 27.09.2023 року, відповідач ОСОБА_1 коштів на погашення кредитної заборгованості не вносив. Станом на 26.05.2024 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором згідно розрахунку заборгованості становить 58332,50 грн., з яких: 25000 грн. – заборгованість за кредитом; 33332.50 грн. – заборгованість за нарахованими процентами.
27 травня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Відовідач в позасудовому порядку відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язан ь, а тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.
укладено договір факторингу 27.05/2024-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відсупає) ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Україна» за плату, право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» і боржниками (а.с. 67-72, 23,24,75).
Відповідно до витягу з реєстру боржників Додатку № 1 до договору факторингу № 27.05/2024-Ф, від 27.09.2024 року, ТОВ«Фінансова компанія «Фінтранс Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 58332,50 грн., з яких: 25000 грн. – заборгованість за кредитом; 33332.50 грн. – заборгованість за нарахованими процентами.
Звертаючись до суду з позовом позивач обґрунтував своє право на стягнення відсотків за період з 27.05.2024 по 25.07.2024 року у сумі 29850 грн ( 25000х1.99= 497.50х60 календарних днів = 29850 грн ) умовами договору та набутого ним права вимоги за договором факторингу на отримання відсотків за користування кредитом.
Проведення нарахування відсотків за період з 27.05.2024 по 25.07.2024 року,  тобто в межах дії кредитного договору.
У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18).
Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою "текстуальної" недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах "нікчемний", "є недійсним".
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (частина друга статті 1055 ЦК України).
Тобто, правовим наслідком недодержання письмової форми кредитного договору є його нікчемність.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд першої інстанції встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір про надання фінансового кредиту підписаний ОСОБА_1   за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 27.09.2023 року правочину. 
Тобто , сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення розміру заборгованості за відсотками, оскільки сторони договору погодили всі його істотні умови в тому числі і розмір відсотків та період їх нарахування.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між ним та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, колегія судів апеляційного суду приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 7111058 від 27.09.2023 року в розмірі 88182.50  грн, яка складається з суми основного боргу – 25000 грн ; сума відсотків за користування кредитом – 33332.50 грн; нараховані відсотки за 60 календарних днів – 29850 грн. 
Таким чином, апеляційну скаргу ТОВ«Фінансова компанія «Фінтранс Україна» задовольнити, а рішення суду першої інстанції змінити.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а за апеляційний перегляд судового рішення судовий збір в розмірі 3633.60, то з відповідача на користь позивача слід стягнути зазначені суми судового збору.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції позивачем надано: Договір про надання правової допомоги №17/07-2024 від 17.07.2024 року; ордер № 1652095;  розрахунок на оплату по замовленню № 3635/18/07 від 18.07.2024 року; акт прийому- передачі виконаних робіт до договору №17/07-2024 від 17.07.2024 року,  від 18.07.2024 року; свідоцтво про право на заняття адвокатскою діяльністю 
Із вказаних документів вбачається, що загальна вартість наданих адвокатом Столітнім М.М послуг по даній справі в суді першої інстанції становить 10000,00 грн.
В апеляційній скарзі позивач просить стягнути на його користь понесені ним витрати на професійну, правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
На підтвердження понесених витрат в суді апеляційної інстанції позивачем надано договір про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022 року; доручення; звіт про надання правової допомоги від 22.11.2024 року; платіжна інструкція від 22.11.2024 року № 6191; ордер № 1547689;  свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. 
Зважаючи на те, що витрати на правову допомогу були підтверджені належними та допустимими доказами, беручи до уваги обсяг виконаних робіт (наданих послуг), здійснених адвокатами Крюковою М.В. та Столітнім М.М., складність справи та її значення для позивача, розумність та обгрунтованість таких витрат, фактичну сплату їх позивачем на користь адвокатів, а також задоволення цього позову у повному обсязі, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про стягнення зазначених витрат з відповідача на користь позивача в розмірі 9000 грн.
Керуючись ст. 141, 367, 374, п.1 ч.1 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-
                                          П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» задовольнити.
Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 листопада 2024 року  в частині визначеного до стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»  загального розміру заборгованості, суми процентів за користування кредитом та нарахованих  процентів за 60 календаргих днів -  змінити, збільшивши : загальний розмір заборгованості з 50000 грн до 88182.50 грн  ; суму процентів за користування кредитом з 12500 грн до 33332.50 грн; нараховані позивачем проценти за 60 календаргих днів  з 12500 грн  до 29850 грн.
Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 листопада 2024 року  скасувати в частині розподілу судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,  РНОКПП НОМЕР_2 )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» ( місце знаходження : 03150 м. Київ, вул.. Загородня 15, офіс 118/2, ЄДРПОУ 44559822) судовий збір в сумі 6056 грн за розгляд судом першої та апеляційної інстанції справи та 9000 грн за надання професійної правничої допомоги в суді першої та апеляційної інстанції.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але  може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

  Головуючий:                                                             Судді: