КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/2611/2025
справа №372/2613/21
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
05 березня 2025 року                                                                                  м.Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Верланова С.М., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Борця Є.О.,
у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , про стягнення боргу за кредитним договором, -
 
встановив:
 
У липні 2021 року AT КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_2 13 844,65 гривень.
Вимоги обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" виникли кредитні правовідносини шляхом заповнення позичальником анкети-заяви, відповідно до якої останній приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та погодився, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами становить договір про надання банківських послуг.
У зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань станом на 13 червня 2021 року заборгованість становить 13 844,65 гривень, що складається із:
-                     11 197,92 гривень заборгованості за тілом кредиту;
-                     2 646,73 грн заборгованість за простроченими відсотками.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року ОСОБА_2 замінено на ОСОБА_1 та залучено його до участі у розгляді цивільної справи як відповідача.
Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2024 року позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» борг за кредитним договором в розмірі 13844 гривень 65 копійок та витрати на оплату судового збору в розмірі 2 270 гривень 00 копійок.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовлено.
Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що позов пред`явлено до брата відповідача - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд першої інстанції, залучивши до участі у справі ОСОБА_1 , зробив висновок, що останній є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 .
Вказує, що 27 лютого 2024 року ОСОБА_1 передав у відділення "Приватбанку" всі документи щодо смерті брата та прав як спадкоємця, а також надав паспорт, ідентифікаційний код, вказав свій номер мобільного телефону, електронну пошту та фактичне місце проживання.
26 березня 2024 року ОСОБА_1 направив електронною поштою лист до суду з проханням зобов`язати позивача надіслати всі необхідні документи щодо розміру позовних вимог банку, заборгованості по основній сумі та процентів станом на 17 листопада 2020 року, інших підтверджень факту правонаступництва у справі з метою подальшого надання відзиву та інших заяв по суті, доказів тощо. Разом з цим, жодних відповідей не надійшло.
Звертає увагу, що позов подано після смерті ОСОБА_2 , ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.
Оскільки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду із позовом після смерті первісного відповідача,  провадження у справі №372/2613/21 підлягає закриттю.
Вказує, що ані позивач, ані суд першої інстанції не надіслали копію позовної заяви з додатками відповідачу.
Зазначає, що відповідач не володів і не володіє доказами того, що його брат отримував послуги у банку.
Вказує, що судом першої інстанції не надано можливість відповідачу ознайомитись з позовними вимогами позивача та їх обґрунтуванням.
Зазначає, що суд першої інстанції в ухвалі від 02 серпня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення від 18 квітня 2024 року послався на неіснуючі аргументи відповідача, натомість повністю проігнорував ті, які викладені у заяві відповідача від 04 червня 2024 року.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05 квітня 2021 року у справі №200/21020/15-ц, від 20 червня 2019 року у справі №185/998/16-ц, від 07 квітня 2020 року в справі № 473/1433/18, від 30 червня 2023 року у справі № 681/1267/22.
Мотивуючи наведеним, просить суд заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити. Зазначити у рішенні апеляційного суду порушення судом першої інстанції норми процесуального та матеріального права, які грубо порушили конституційні права відповідача на справедливий суд в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
26 листопада 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли письмові пояснення представника АТ КБ "ПРИВАТБАНК" - Попельнюх Т.І. на апеляційну скаргу.
Посилається на необґрунтованість та безпідставність апеляційної скарги.
Уважає твердження відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку із смертю первісного відповідача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.
Вказує, що з копії спадкової справи №400/2020, заведеної після смерті ОСОБА_2 , убачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця. Ця обставина свідчить про те, що він є правонаступником прав та обов`язків, які виникли у ОСОБА_2 на підставі кредитного договору.
Відтак, ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 26 лютого 2024 року про залучення ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою.
Мотивуючи наведеним, просить суть апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.
В судовому засіданні представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" - Попельнюх Т.І. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судова повістка повернулась із відміткою «адресат відсутній за зазначеною адресою».
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ КБ "ПриватБанк", розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольнивши позов, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 неодноразово знімав грошові кошти та розраховувався ними. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 належним чином виконував грошові зобов`язання за кредитним договором. Тому у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 11 197,92 гривень та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 2 646,73 гривень.
Залучивши до участі у справі ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2 , суд зазначив, що такий є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті спадкодавця,  16 травня 2023 року він отримав свідоцтва про право на спадщину за законом відносно домоволодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_1 .
Суд зазначив, що на підставі частини 1 статті 1282 ЦК України у ОСОБА_1 виникло зобов`язання повернути АТ КБ «Приватбанк» борг за кредитним договором в розмірі 13844 гривень 65 копійок. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду означений борг був повернутий хоча б частково.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.
Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Тобто, метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов`язків щодо обраного ними кола відносин.
Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін.
Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту частини 1 статті 638 та статті 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Правовідносини між сторонами можуть виникати унаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої (стаття 634 ЦК України). Про ознайомлення із запропонованими умовами сторона, яка приєднується, має засвідчити своїм підписом, чи іншим способом про ознайомлення та погодження (стаття 207 ЦК України).
Підставою позову є невиконання кредитних зобов`язань, що пов`язані із видачею кредитних коштів.
Статтею 1054 ЦК України установлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини 1 статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.
Згідно частини 2 вказаної статті Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
З матеріалів справи убачається, що на підтвердження виникнення між сторонами кредитних правовідносин банком надана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 01 жовтня 2015 року. Анкета-заява містить інформацію про персональні та контактні дані відповідача та у відповідності із змістом якої він погодився на те, що ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складають договір про надання банківських послуг, із якими клієнт банку ознайомився та згоден з ними, зобов`язується їх виконувати, самостійно стежити за змінами на сайті банку (том 1 а.с. 15).
Відповідно до даних довідки б/н убачається, що за договором між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_2 надано 8 карток. Остання картка надана 05 травня 2020 року, термін дії 11/23 (том 1 а.с. 14).
На підтвердження фактичного користування кредитними коштами матеріали справи містять виписку з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_2 (том 1 а.с.79-89).
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Установлено, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду у липні 2021 року.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16 серпня 2021 року матеріали цивільної справи направлено за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (том 1 а.с. 107).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2023 року визначено головуючого суддю (том 1 а.с. 111).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2023 року відкрито провадження у справі (том 1 а.с. 113).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2023 року витребувано у Бориспільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію про державну реєстрацію актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витребувано у Другої бориспільської державної нотаріальної контори відомості про те, чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_2 (том 1 а.с. 117-118).
Відповідно до даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00043136384 від 16 січня 2024 року убачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с. 127-128).
Відповідно до даних Інформаційної довідки із спадкового реєстру убачається, що після смерті ОСОБА_2 15 грудня 2020 року Бориспільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу. 16 травня 2023 року видано свідоцтва про право на спадщину НСЕ 799339 та НСЕ 799340 (том 1 а.с. 131).
З матеріалів спадкової справи, витребуваної ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2024 року убачається, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 . 
15 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини (том 1 а.с. 142).
16 травня 2023 року державним нотаріусом Другої бориспільської державної нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,2080 га, кадастровий номер 3223187707:06:011:0038, розташовану в АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 52-53).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року замінено ОСОБА_2 на ОСОБА_1 та залучено його до участі у розгляді справи як відповідача (том 1 а.с. 195).
15 квітня 2024 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із його проживанням у м. Києві. У заяві ОСОБА_1 вказав, що звертався до позивача із відповідними заявами про наявність заборгованості ОСОБА_2 . Жодних відповідей від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" не надійшло (том 1 а.с. 207).
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.
У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
Згідно з частиною 1 статі 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина 1 стаття 48 ЦПК України).
Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина 4 статті 25 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35цс20), викладено такі правові висновки: «Цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.
За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог статті 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до відповідача, який на час звернення з позовом до суду вже помер, підлягало закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства».
Подібні правові висновки викладено також Верховним Судом у постановах: від 16 травня 2018 року у справі № 183/4229/14 (провадження № 61-5330св18), від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18), від 05 квітня 2021 року у справі № 200/21020/15-ц (провадження № 61-9921св19) та багатьох інших.
Судова практика з указаного процесуального питання є сталою та сформованою.
У справі, що переглядається колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся у липні 2021 року.
Аналіз наведених норм права, та установлених обставин у справі дозволяє зробити висновок, що спадкоємець померлого на момент відкриття провадження у справі не є процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців.
Оскільки відповідач у справі помер до пред`явлення до нього позову, отже, відсутні підстави для застосування статті 55 ЦПК України та залучення його брата (скаржника у справі) як правонаступника.
З огляду на вказане, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, оскільки позов пред`явлено до особи, яка не може бути стороною по справі, у зв`язку з відсутністю у неї правоздатності.
Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 377, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2024 року скасувати, провадження у справі за позовом Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , про стягнення боргу за кредитним договором - закрити.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повну постанову складено 14 березня  2025 року.

 
Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         С.М. Верланов

                                                                                   В.В. Соколова