ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ  ОБЛАСТІ

У Х В А Л А

31 січня 2025 року | м. Чернівці | Справа № 926/2499/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича фірма “ГІС-Сервіс” та ОСОБА_1 , м. Чернівці

до Чернівецької міської ради, м. Чернівці

про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування 

Суддя Гончарук О.В.
Секретар судового засідання – Медвідчук І.В.

Представники сторін:
від позивачів – Рожок Л.П., ордер від 17.09.2024;
від відповідача – Сьоміна І.В. (самопредставництво). 

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича фірма “ГІС-Сервіс” звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької міської ради в якому просить визнати незаконним та скасувати пункт 6 Рішення Чернівецької міської ради № 1310 від 29.06.2023.
В обґрунтування свого позову позивач посилається на обставини, пов`язані з  припиненням оскаржуваним рішенням права постійного користування за Товариством з обмеженою відповідальністю ТВФ “ГІС-Сервіс” земельною ділянкою за кадастровим номером: 7310136300:12:003:0467 та визнанням таким, що втратив чинність Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 17.08.1999 №1205, у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно до іншої особи.
Ухвалою суду від 07.10.2024 відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 05.11.2024.
21.10.2024 від відповідача через систему “Електронний суд” надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 3165) в якому відповідач вважає позовні вимоги не обґрунтованими та безпідставними.
04.11.2024 через систему “Електронний суд” від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 3344).
У підготовчому засіданні 05.11.2024 оголошено перерву до 21.11.2024.
15.11.2024 від відповідача через систему “Електронний суд” надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 3513).
Ухвалою суду від 21.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11.12.2024.
У судовому засіданні 11.12.2024 оголошено перерву до 02.01.2025.
Ухвалою суду від 02.01.2025 відкладено розгляд справи на 16.01.2025.
Ухвалою від 16.01.2025 відкладено розгляд справи на “30” січня 2025 року.
16 січня 2025 року від відповідача за вх.№229 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів – наказу та висновку Міністерства юстиції України щодо розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора.
Ухвалою суду від 30.01.2025 постановлено повернутися до розгляду справи №926/2499/24 у підготовчому провадженні для розгляду клопотання відповідача від 16.01.2025 (вх.№229) та оголошено у підготовчому засіданні перерву до 31.01.2025.
У підготовчому засіданні 31.01.2025 представник відповідача, просить суд задовольнити клопотання від 16.01.2025 (вх.№229) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів: наказу та висновку Міністерства юстиції України щодо розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора.
Присутній у судовому засіданні представник позивачів проти задоволення зазначеного клопотання не заперечує, проте просить у зв`язку з подачею відповідачем додаткових доказів продовжити підготовче засідання з метою підготовки додаткових пояснень (з урахуванням зазначених висновків).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість причин пропуску процесуального строку на подання доказів та неможливості їх подання у встановлений строк з причин, що не залежали від заявника, що є підставою для поновлення строку на подання доказів у справі.
Відповідно до частин 1-4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
За умовами частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
У той же час, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Означена норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06, від 21.02.2019 року в справі № 911/4590/13 та інших.
Разом із тим, в аспекті зазначеного, суд вважає за доцільне також звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом» (рішення у справі «Walchli v. France», заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; «ТОВ «Фріда» проти України», заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).
У будь-якому разі на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії та мотивувати підстави поновлення цього строку.
Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Тобто, за змістом вищенаведених норм господарського процесуального законодавства, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Положення частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість поновлення пропущеного процесуального строку з обов`язковою наявністю поважних причин пропуску відповідного строку, при цьому не ставить можливість такого поновлення в залежність від тривалості прострочення. Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Клопотання про поновлення строку повинно містити належне та достатнє обґрунтування (з документальним підтвердженням) причин пропуску цього строку.
Як було зазначено вище, в обґрунтування клопотання про поновлення строку для подання та долучення до матеріалів справи доказів, відповідач посилається на те, що таких доказів не існувало на момент подання відзиву, а саме: наказу та висновку Міністерства юстиції України щодо розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора.
З відповідних положень статті 80 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що докази, якими позивач/відповідач обґрунтовує свої вимоги/заперечення, повинні існувати на момент подання до суду заяв по суті справи, і саме на сторони покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з такими заявами. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на відповідного учасника справи.
Відповідачем доведено належними доказами неможливість завчасного подання до суду наказу та висновку Міністерства юстиції України щодо розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність поновлення процесуального строку для подання доказів та долучення їх до матеріалів справи.
За наслідками підготовчого засідання, судом встановлено відсутність необхідності вчинення інших дій, передбачених статтею 182 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 74, 80, 118, 119, 169, 177, 181, 182, 183, 185, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

У Х В А Л И В :

1. Долучити до матеріалів справи наказ та висновок Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора від 13.11.2024 за результатами розгляду скарги Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.10.2024 №01/02-05/2828.
2. Закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 09:20 « 12» лютого 2025 року, яке відбудеться в залі судових засідань №2 Господарського суду Чернівецької області за адресою: м. Чернівці, вул. Ольги Кобилянської, 14.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                            О.В. Гончарук