П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
22 січня 2025 року                                                                                      м. Київ
 
Справа № 758/13413/23
Провадження № 22-ц/824/1942/2025
 
Резолютивна частина постанови оголошена 22 січня 2025 року
            Повний текст постанови складено  23 січня 2025 року
 
Київський апеляційний  суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
                        судді-доповідача  Стрижеуса А.М., 
                        суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                        секретаря: Желепи В.В.
 
сторони: позивач                                                                  ОСОБА_1 
відповідач                                                             Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк»          
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Сидор Аліни Володимирівни на рішення Подільського районного суду міста Києва, ухваленого у складі судді Петрова Д.В. 27 червня 2024 року,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою про захист прав споживачів.
Позов обґрунтовано тим, що вона є клієнткою АТ «КБ «Приватбанк» та має в цьому банку два відкритті рахунки: НОМЕР_1 (дебетний рахунок для виплат); НОМЕР_2 (кредитний рахунок).
13 жовтня 2021 року о 17:15-17:16 год з кредитного рахунку позивачки НОМЕР_2 відбулось шахрайське списання коштів зловмисниками шляхом вчинення трьох транзакцій з кредитними коштами на загальну суму 59 000 грн. Також без її відома та дозволу було піднято кредитний ліміт до 145 000 грн, що підтверджується випискою з банку.
16 жовтня 2021 року як тільки позивачка виявила, що відбулось несанкціоноване списання її коштів, вона вжила таких заходів: звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення - шахрайства за ч. 3 ст. 190 КК України; зателефонувала на гарячу лінію АТ КБ «Приватбанк» за номером 3700 та повідомила про цей інцидент; 18 жовтня 2021 року, в перший робочий банківський день, позивачка особисто звернулась до працівників банку у відділення АТ «КБ «Приватбанк» за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, внаслідок незабезпечення відповідачем безпеки банківських рахунків позивачки, її права як споживача банківських послуг було порушено, в результаті чого їй було заподіяно значну майнову шкоду у вигляді виникнення кредитної заборгованості та подальшого неправомірного нарахування та списання банком коштів в рахунок погашення цієї заборгованості, що виникла не з її вини.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Петрова Д.В. від 23 січня 2024 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2024 року позов  ОСОБА_1 до АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів - залишено без задоволення.       
Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що  позивачка звернулась до банку лише 18 жовтня 2021 року, через 5 днів після проведення спірних транзакцій, доказів про інші звернення позивачки матеріали справи не містять.
Оскільки позивачка повідомила на «гарячу лінію» Банку про факт транзакцій вже після їх проведення, а саме через 5 днів - 18 жовтня 2021 року, покладення на банк відповідальності за вчинення спірних транзакцій шахраями, яким позивач надала доступ до рахунку і повідомила дані своєї картки, є безпідставним.
Факт незвернення до банку узгоджується також з тим, що до поліції позивач звернулася 16.10.2021 а до Банку лише 18.10.2021, хоча гаряча лінія Банку 3700 працює цілодобово та без вихідних. Доказів про звернення на гарячу лінію раніше позивачем не надано.
Не погоджуючись з рішенням суду, представником ОСОБА_1 , адвокатом Сидор А.В. подано апеляційну скаргу, в якій позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неправильній оцінці доказів, наявних у матеріалах справи і як наслідок неправильних висновків суду, що в сукупності призвело до неправильного застосування норм матеріального права при порушенні норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі №176/1445/22 від 16 серпня 2023 року.
Зазначає, що позивачка не могла виявити факт списання коштів з 13 жовтня по 16 жовтня 2024 року, та твердження відповідача про те, що такий факт було встановлено під час спілкування з оператором АТ КБ «Приват Банку» є необґрунтованим.
Вказує, що позивачка звернулась до банку лише 18 жовтня 2021 року оскільки 16 та 17 жовтня були вихідними днями тому позивачка не могла звернутись раніше до відділення АТ КБ «Приват Банк», разом з тим позивачка намагалась зв`язатись з гарячою лінією 16 та 17 жовтня.
Зауважує, що відповідачем не було доведено факт того, що позивачка надала шахраям всі необхідні данні для долучення картки до електронного гаманця ApplePay.
Також зазначає, що позивачкою не були порушенні Умови надання банківських послуг.
29 липня 2024 року Листом Київського апеляційного суду витребувано матеріали справи № 758/13413/23 з Подільського районного суду м. Києва.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  представника ОСОБА_1 адвоката Сидор А.В. на рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів
10 жовтня 2024 року АТ КБ «Приват Банк» подало до Київського апеляційного суду письмові пояснення в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції залишити без задоволення
Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2024 року призначено справу до розгляду в судове засідання в приміщенні Київського апеляційного суду (вул. Солом`янська, 2-а) на 22 січня 2025 року на 16 годину 00 хвилин.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Сидор А.В. підтримали доводи апеляційної скарги.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» Абібулавєва Т.Г. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Судом встановлено, що між сторонами було укладено Договір банківського рахунку. Заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та Паспорт споживчого кредиту від 23 липня 2021 року.
23 липня 2021 року позивач перевипустила кредитну карту «Універсальна Голд» за номером НОМЕР_3 .
У зв`язку з обслуговуванням вищезазначеної картки позивач була користувачем системи дистанційного обслуговування - платіжного застосунку Приват 24.
13 жовтня 2021 року о 17:15-17:16 год з кредитного рахунку позивачки НОМЕР_2 відбулось списання коштів шляхом вчинення трьох транзакцій з кредитними коштами на загальну суму 59 000 грн. Також було піднято кредитний ліміт до 145 000 грн, що підтверджується випискою з банку.
За даними проведеної перевірки встановлено, що переказ коштів з картки було здійснено шляхом додавання кредитної картки до сервісу Apple Pay.
13 жовтня 2021 року кредитну карту було додано до гаманця Apple Pay і проведено ряд спірних транзакцій: 13/10/2021 17:15:56 14/10/2021 P10 F DB -24,000.00 UAH -24,000.00 -39,454.93 847007 KARUNY STR., 75 P 10 Розваги Розваги: globalgameonlinecenter, DNIPRO 13/10/2021 17:16:24 14/10/2021 P10 F DB -24,000.00 UAH -24,000.00 -63,454.93 115008 KARUNY STR., 75 P 10 Розваги Розваги: globalgameonlinecenter, DNIPRO 13/10/2021 17:16:51 14/10/2021 P10 F DB -11,000.00 UAH -11,000.00 -74,454.93 451009 7994 E0112031 UKR GLOBALGAMEONLINECENTER, KARUNY STR., 75 P 10 Розваги Розваги: globalgameonlinecenter, DNIPRO.
Позивачка звернулась до Банку з приводу шахрайських дій, вчинених третіми особами, лише через 5 днів, а саме - 18 жовтня 2021 року.
Під час розмови з оператором Банку нею повідомлено, що 13 жовтня 2021 року, об 16:53 їй поступили дзвінки і буквально «через 5 хв. в мене зникло 24 тис, 24 тис. а потім 11 тис» (дослівно). Також Позивач зазначила, що нею було повідомлено шахраям номер кредитної картки.
Списання відбулися через систему мобільних платежів Apple Pay на токені НОМЕР_4 та підтверджені 3-D Secure.
З банківських виписок по рахункам позивача НОМЕР_1 (дебетний рахунок для виплат); НОМЕР_2 (кредитний рахунок) видно, що щомісяця, починаючи з 01.11.2021 і по сьогоднішній час по кредитному рахунку НОМЕР_2 відбувається нарахування та подальше списання відсотків за використання кредитного ліміту за ставкою 3,4% на суму боргу.
Станом на 03 листопада 2023 року розмір кредитної заборгованості становить 52 043 грн 90 коп.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Відповідно до ст.12 ЦПК України встановлений принцип змагальності сторін, згідно якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.77 ЦИК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не було враховано висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі №176/1445/22 від 16 серпня 2023 року.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к зазначила, що необхідність існування єдиного сталого механізму для відступу від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного раніше, безпосередньо випливає з тих завдань, реалізацію яких має здійснювати Верховний Суд.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 261/0/15-18, чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень і важливим аспектом права на справедливий суд. Судове рішення високої якості - це рішення, яке досягає правильного результату, наскільки це дозволяють надані судді матеріали у справедливий, швидкий, зрозумілий та недвозначний спосіб.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16; та постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 910/24257/16, зазначає, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від  16 травня 2018 року у справі № 910/5394/15-грозглядає під судовими рішеннями в подібних правовідносинах такі, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин Аналогічну позицію викладено в постановах 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16; 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11; 16 січня 2019 року у справі №757/31606/15-ц; 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19.
            У судовому засідання судом першої інстанції було досліджено звукозапис, спілкування позивача з оператором АТ КБ «Приват Банк», який було надано банком щодо автентичності якого сторони не заперечували, на якому йдеться, що позивач повідомила номер власної картки шахраям.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, банком надано докази факту особистого спілкування позивача з шахраями та розголошення позивачем реквізитів платіжного засобу.
Разом з тим, обставини, що викладені у постанові Верховного Суду у справі №176/1445/22 від 16 серпня 2023 року не є релевантними у справі яка перебуває на розгляді в апеляційного суду, оскільки  у вказаній справі було встановлено, що позивачем не було розголошено дані картки, проте у справі яка перебуває на розгляді в апеляційної інстанції такі дані були розголошенні.
Враховуючи викладе не колегія судів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими оскільки висновки які викладені у постанові Верховного Суду у справі №176/1445/22 від 16 серпня 2023 року є нерелевантними.
Щодо доводів апелянта про те, що позивачка не могла виявити факт списання коштів з 13 жовтня по 16 жовтня 2024 року, та твердження відповідача про те, про факт списання коштів позивачці не було відомо та це було встановлено під час спілкування з оператором АТ КБ «Приват Банку».
Як убачається, з відповіді ПрАТ «Київстар» на телефонний номера позивача надходили смс повідомлення 13 жовтня 2021 року о 17:00:17 та 17:13:59, також повідомлення надходило 14 жовтня 2021 року о 11:26:20, що свідчить про те, що позивачка була обізнана, що за її картковими рахунками відбувається рух.
Також, з звукозапису який було досліджено, вбачається, що позивачка зазначали, що після передання інформації про номер картки гроші були списані через 5 хвилин.
Синтаксичний розбір речення представником позивача в апеляційній скарзі не спростовує той факт, що позивачці було відомо про рух по картці, оскільки їй надходили повідомлення, а також вона самостійно передала дані картки шахраям а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка звернулась до банку лише 18 жовтня 2021 року оскільки 16 та 17 жовтня були вихідними днями тому позивачка не могла звернутись раніше до відділення АТ КБ «Приват Банк», разом з тим позивачка намагалась зв`язатись з гарячою лінією 16 та 17 жовтня, судом не досліджуються, оскільки факт списання коштів був відомий позивачці 13 жовтня 2021 року, а тому звернення відбулось 16 жовтня чи 18 жовтня 2021 року на об`єкт та предмет розгляду справи не впливають. 
Щодо доводів відповідача, що відповідачем не було доведено факт того, що позивачка надала шахраям всі необхідні данні для долучення картки до електронного гаманця Apple Pay.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 235/2054/21 (провадження № 61-1725св22) зазначив, що «суд першої інстанції не перевірив належним чином доводи Банку про те, що без розголошення з боку позивача номера банківських карток, ПІН-кодів банківських карток, особа, навіть перевипустивши Simкарту або маючи фінансовий телефон клієнта, не змогла б ні зайти до системи «Приват24», ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти з рахунків клієнта, та дійшов передчасного висновку про задоволення позову. Крім того, суд першої інстанції не здійснив аналіз доводів позивача про те, що вона не втрачала банківських карток, їх ПІН-кодів і телефону та нікому їх не передавала, не вчиняла будь-яких інших дій, які б могли призвести до списання грошових коштів з її рахунків відповідно наведених вище алгоритмів реєстрації у системі «Приват 24».
Сервіс Apple Pay - це безконтактний сервіс, який дозволяє здійснювати оплати чи зняття грошових коштів на пристроях, які підтримують дану функцію. Для користування послугою необхідно додати реквізити банківської картки із введенням даних картки. Після успішної авторизації карток у додатку, можливо користуватися картками без ії фізичної присутності, в тому числі можливе безконтактне зняття готівки з банкомату. 
Порядок налаштування сервісу визначено на сайті Apple https://support.apple.com/ukua/HT204506. 
Відповідно до порядку додавання картки в гаманець Apple Pay необхідно пройти перевірку інформації банком чи емітентом картки. Перш ніж схвалити вашу картку для використання з Apple Pay, він може попросити вас надати додаткову інформацію або завантажити програму. 
Для додавання картки в Apple Pay необхідно введення даних картки - Прізвище та Ім`я держателя, номер картки, строк її дії та CVV код. 
Після введення цих даних сервіс робить запит через банк-емінент і держателю надходить смс на його фінансовий номер з кодом, який необхідно ввести для завершення процедури додавання картки.
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що:
«користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15.
Разом з тим. судом встановлено, що позивачка сприяла втраті особистих даних, зокрема номера картки, який вона підтвердила в розмові.
Як вбачається, з відповіді ПрАТ «Київстар» на телефонний номер позивача 13 жовтня 2021 року надійшло два вхідних смс повідомлення о 17:00:17 та 17:13:59 від відповідача АТ КБ «Приват Банк».
Разом з тим, транзакції з рахунку позивача відбувались 13 жовтня 2021 року з 17 год 15 хв., до 17 год. 17 хв.
Зміст смс повідомлень які надійшли позивачу 13 жовтня 2021 року 17:00:17 та 17:13:59, судом встановити не можливо.
Позивачем не було надано суду зміст вказаних смс повідомлень що надійшли від відповідача АТ КБ «Приват Банк».
Отже, оскільки позивач не надала докази вмісту вказаних смс повідомлень, суд дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач отримувала смс повідомлення та могла передати конфіденційну інформацію, що містилась в вказаних смс повідомленях шахраям як і номер платіжної картки.
Враховуючи викладене колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими, оскільки судом встановлено, що позивач сприяла втраті персональних даних картки, що було підтверджено долученим до матеріалами справи звукозаписом.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивачкою не були порушенні Умови надання банківських послуг.
Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг в ред. станом на 01 липня 2021 року, до яких вона приєдналася підписанням Заяви від 23 липня 2021 року:
п. 1.1.2.1.10. Для уникнення неправомірних операцій з рахунками Клієнт зобов`язаний не залишати без нагляду телефон/пристрій, який використовується для підключення Фінансового номеру телефону Клієнта та/або доступу до програмних комплексів Банку.
В разі втрати Клієнтом Фінансового номеру телефону, підозрі доступу третіх осіб до Фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій третіх осіб із Фінансовим номером телефону Клієнт зобов`язаний негайно повідомити про це Банк в будь-якому з доступних каналів: 3700, чат-онлайн, відділення Банку.
2.1.4.12.3. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на Картці даних.
2.1.4.12.4. Клієнт несе повну відповідальність за усі операції, які здійснюються за допомогою Карток, які є Електронним платіжним засобом, емітованим для обслуговування його рахунку.
2.1.4.12.5. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.
2.1.4.12.9. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в Стоп-лист Платіжною системою.
3.1.2.9.3. Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, Карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому в SMS - повідомленні ПіН - коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи ПК «Приват24 для бізнеса» або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок не сумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв`язку під час використання цих каналів.
3.1.2.9.6. Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки / рахунку / на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.
3.1.2.9.7. Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.
Таким чином, до повідомлення банку про постановку карти в СТОП-ЛИСТ платіжної системи, способом обумовленим договором, відповідальність за операції, ініційовані за допомогою платіжної картки, несе її держатель.
Відповідно до Умов і правил а саме п. 2.1.4.11.1. у випадку втрати Картки/ПІНу/ постійного пароля/одноразових паролів/мобільної сім-картки із Фінансовим номером телефону Клієнта або виникнення у Клієнта підозри, що Картка/ПІН/постійний пароль/одноразові паролі/Фінансовий номер телефону могли бути втрачені, або виникнення ризику несанкціонованого використання Картки/ПІНу/постійного пароля/одноразових паролів/Фінансового номера телефону Клієнт негайно зобов`язаний виконати одну з таких дій: - звернутися до відділення Банку, в чат-онлайн або за телефоном: 3700 (безкоштовно по Україні), НОМЕР_7 (для VIP-клієнтів), НОМЕР_4 (для дзвінків із-за кордону) і заявити про такий факт; - якщо Картка підключена до послуги «Інформування про транзакції», виконати дії, необхідні для блокування Картки відповідно до інструкцій з використання послуги; - якщо Картка підключена до Системи «Приват 24» виконати дії, необхідні для блокування Картки відповідно до інструкцій з використання Системи «Приват24». 
Дослідивши вказані умови колегія судів дійшла до висновку, що позивачем було порушено умови надання банківських послуг, оскільки нею були надані шахраям особисті данні платіжних засобів та не було повідомлено про незаконні транзакції АТ КБ «Приват Банк» а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин дає колегії суддів підстави для висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, дослідив наявні у справі докази і дав їм належну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без задоволення.
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлених обставин справи, які були предметом дослідження й оцінки судом. Аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, були перевірені судом першої інстанції, їм судом надана мотивована оцінка.
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення немає.
Оскільки Київський апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, розподіл судових витрат у зв`язку зі сплатою судового збору відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційний суд не здійснює.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Сидор Аліни Володимирівни - залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Суддя-доповідач                                                                                         А. М. Стрижеус
 
Судді:                                                                                                           Л. Д. Поливач
 
                                                                                                                      О. І. Шкоріна