ПОСТАНОВА                                                            
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                                    
 
05 березня 2025 року
м. Київ
 
справа № 686/2494/13
провадження № 61-10929св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
заявник - старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боднарчук Дмитро Леонтійович,
заінтересовані особи: стягувач - ОСОБА_1 , боржник - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року у складі судді Карплюка О. І. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 
27 червня 2024 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Янчук Т. О., 
Ярмолюка О. І. і касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року у складі судді Карплюка О. І. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 
03 вересня 2024 року у складі колегії суддів: Гринчука Р. С., Костенка А. М., Спірідонової Т. В.,

 

 

 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У липні 2023 року старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - державний виконавець) Боднарчук Д. Л. звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
 
Заява мотивована тим, що на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа 
№ 686/2494/13 від 26 липня 2013 року про усунення перешкод у користуванні приміщенням підвалу площею 86,1 кв. м, що в будинку 
АДРЕСА_1 , яке було предметом договору купівлі-продажу від 
24 липня 2006 року, укладеного між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств і ОСОБА_2 , шляхом його звільнення від майна боржника.
 
Виконавче провадження було закінчено 26 жовтня 2021 року на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним виконанням.
 
26 жовтня 2022 року виконавче провадження відновлено на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 
2022 року у справі № 686/2494/13, яким скасовано постанову державного виконавця Боднарчука Д. Л. від 26 жовтня 2021 року та зобов`язано виконати вказане рішення.
 
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 вересня 2017 року державний реєстратор Лісовогриновецької сільської ради Скавронська Т. В. зареєструвала об`єкт нерухомого майна - офіс з улаштованим окремим входом, загальною площею 221 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1343480868101. Власниками вказаного об?єкта нерухомого майна стали ОСОБА_2 і ОСОБА_6 в рівних частках.
 
Згідно з висновком судово-будівельної експертизи від 16 вересня 2021 року 
№ 872/021 приміщення підвалу в будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 86,1 кв. м, реєстраційний номер об`єкта майна 10572773, яке за договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24 липня 2006 року Хмельницька обласна спілка споживчих товариств продала ОСОБА_2 , повністю включене до складу офісу з улаштованим окремим входом за цією 
ж адресою, загальною площею 221 кв. м, реєстраційний номер об`єкта майна 1343480868101, яке на підставі договору дарування від 27 грудня 2017 року належить ОСОБА_7 
 
12 січня 2022 року приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Романішин Я. О. посвідчив договір дарування № 67 щодо об?єкта нерухомого майна - офіс з улаштованим окремим входом, загальною площею 221 кв. м, на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1343480868101, та зареєстрував право власності на нього за ОСОБА_8 , 
а 13 січня 2022 року приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Романішин Я. О. посвідчив договір дарування № 68 на вказаний об`єкт та зареєстрував право власності на нього за 
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в рівних частках - по 1/2 за кожним.
 
Оскільки станом на момент звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження право власності на спірний об`єкт нерухомого майна зареєстроване за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , державний виконавець Боднарчук Д. Л. просив замінити сторону боржника 
у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа 
№ 686/2494/13 від 26 липня 2013 року із ОСОБА_2 на ОСОБА_3 
і ОСОБА_4 .
 
Короткий зміст судових рішень першої і апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 
18 грудня 2023 року заяву задоволено.
 
Замінено сторону - боржника ОСОБА_2 на ОСОБА_3 
і ОСОБА_4 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 про усунення перешкод у користуванні приміщенням підвалу площею 86,1 кв. м в будинку АДРЕСА_1 , яке було предметом договору купівлі-продажу від 24 липня 2006 року, укладеного між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств і ОСОБА_2 , шляхом його звільнення від майна боржника.
 
Ухвала суду мотивована тим, що нежитлове приміщення, яке є об`єктом виконавчого провадження, зареєстроване за ОСОБА_3 
і ОСОБА_4 в рівних частках, а тому є підстави для заміни боржника 
у виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 
і ОСОБА_4 .
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.
 
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 
18 грудня 2023 року залишено без змін.
 
Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, апеляційний суд погодився 
з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для заміни сторони 
у виконавчому провадженні.
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 03 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.
 
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 
18 грудня 2023 року залишено без змін.
 
Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, апеляційний суд погодився 
з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для заміни сторони 
у виконавчому провадженні.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційних скарг
 
29 липня 2024 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 
2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 червня 
2024 року й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що зі змісту договору дарування від 
13 січня 2022 року не випливає перехід будь-яких особистих зобов?язань боржника ОСОБА_2 до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в межах виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2013 року у справі 
№ 686/2494/13. Цивільна дієздатність та деліктоздатність боржника 
ОСОБА_2 як фізичної особи не припинились.
 
10 вересня 2024 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 
2023 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 03 вересня 
2024 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що перехід права власності на об?єкт нерухомого майна в розумінні статті 55 ЦПК України не є процесуальним правонаступництвом, а цивільна дієздатність та деліктоздатність боржника 
ОСОБА_2 як фізичної особи не припинились.
 
Доводи інших учасників справи
 
26 грудня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзиви, 
у яких просить касаційні скарги залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Відзиви мотивовані тим, що, вирішуючи питання про заміну сторони 
у виконавчому провадженні, суд встановив факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до інших осіб матеріальних прав 
і обов?язків вибулої сторони, що є підставою для задоволення заяви. Незалучення заявників до виконавчого провадження унеможливить виконання судового рішення.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2024 року касаційну скаргу представника 
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 передано судді-доповідачу Олійник А. С.
 
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 вересня 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 передано судді-доповідачу Олійник А. С.
 
Ухвалами Верховного Суду від 11 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.
 
Згідно з протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 жовтня 2024 року касаційні скарги передано судді-доповідачу Коротуну В. М.
 
14 жовтня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У частині першій статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи 
у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Перевіривши доводи касаційних скарг, урахувавши аргументи, наведені 
у відзивах на касаційні скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.
 
Фактичні обставини справи
 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 
22 травня 2013 року, яке набрало законної сили, у справі № 686/2494/13 за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 до ОСОБА_2 , третя особа - Хмельницька обласна спілка споживчих товариств, про усунення перешкод у користуванні приміщенням усунено перешкоди 
в користуванні приміщенням підвалу площею 86,1 кв. м на 
АДРЕСА_1 , яке було предметом договору купівлі-продажу від 
24 липня 2006 року, укладеного між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств і ОСОБА_2 , шляхом його звільнення від майна боржника.
 
На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист № 686/2494/13 від 
26 липня 2013 року.
 
Постановою державного виконавця Першого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 
07 серпня 2013 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 
з виконання цього судового рішення.
 
Це виконавче провадження неодноразово закривалося постановами державного виконавця, які суди скасовували у зв`язку з фактичним невиконанням виконавчого документа.
 
Відповідно до договору дарування від 27 грудня 2017 року нежитлового приміщення загальною площею 221 кв. м на 
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 подарував його ОСОБА_7 .
 
26 жовтня 2021 року державний виконавець Боднарчук Д. Л. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1. 
 
Відповідно до договору дарування від 12 січня 2022 року, укладеного між ОСОБА_7 (дарувальник) і ОСОБА_8 (обдаровувана), нежитлове приміщення загальною площею 221 кв. м на АДРЕСА_1 перейшло 
у власність обдаровуваній.
 
Відповідно до договору дарування від 13 січня 2022 року, укладеного між ОСОБА_8 і ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , нежитлове приміщення загальною площею 221 кв. м, на АДРЕСА_1 перейшло у власність ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в рівних частках.
 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 
22 лютого 2022 року, залишеною без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 03 травня 2022 року, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Боднарчука Д. Л., що полягала 
у невиконанні рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2013 року, зазначеного у виконавчому провадженні 
№ НОМЕР_1, яким зобов`язано усунути перешкоди в користуванні приміщенням підвалу площею 86,1 кв. м на АДРЕСА_1 , що було предметом договору купівлі-продажу від 24 липня 2006 року, укладеного між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств і ОСОБА_2 
24 липня 2006 року, шляхом його звільнення від майна ОСОБА_2 . 
 
Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо нездійснення належного контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2013 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1. 
 
Скасовано постанову державного виконавця Боднарчука Д. Л. від 26 жовтня 2021 року та зобов`язано виконати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2013 року у справі № 686/2494/13-ц.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідають.
 
Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України.
 
Відповідно до частини другої статті 509 ЦК України зобов`язанням 
є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.
 
Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (чи обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Тобто, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)).
 
Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також 
в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
 
Відповідно до частини першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
 
Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, 
а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
 
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, 
є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
 
Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.
 
Тобто процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з його вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
 
При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.
 
Такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі 
№ 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20).
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі 
№ 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) вказано, що «правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане 
з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни 
у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин 
у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, 
і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво».
 
У постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі 
№ 923/945/13 (провадження № 3-56гс14) зроблено висновок, що «заміна сторони на стадії виконання рішення суду може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження». Частиною п?ятою статті Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов`язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 25 ГПК України. Заміна кредитора у зобов`язанні, як 
і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані 
з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають. При укладенні оспорюваного договору уступки права вимоги сторони у справі, яка переглядається, не замінюючи кредитора у зобов`язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувана за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена».
 
Подібні висновки зроблені також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року 
у справі № 904/9049/17 та від 04 жовтня 2019 року у справі № 625/901/18.
 
Для вирішення питання щодо можливості процесуального правонаступництва суд у кожному конкретному випадку має аналізувати фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права, зокрема відомості первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення, перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі № 922/817/18.
 
Із матеріалів справи відомо, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2013 року, яке набрало законної сили, у справі № 686/2494/13 усунено перешкоди в користуванні приміщенням підвалу площею 86,1 кв. м на АДРЕСА_1 , яке було предметом договору купівлі-продажу від 24 липня 2006 року, укладеного між Хмельницькою обласною спілкою споживчих товариств і ОСОБА_2 , шляхом його звільнення від майна боржника.
 
Зі змісту резолютивної частини вказаного судового рішення відомо, що суд усунув перешкоди в користуванні приміщенням підвалу шляхом його звільнення від майна боржника. Тобто саме майно ОСОБА_2 було предметом розгляду справи № 686/2494/13.
 
Спірне приміщення підвалу набуте у власність ОСОБА_3 
і ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 13 січня 2022 року.
 
Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, державний виконавець, як на підставу заявлених вимог вказував, що оскільки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 набули у власність вказане приміщення підвалу, то і зобов?язані виконувати рішення суду.
 
Разом з цим, звертаючись до суду із заявою, державний виконавець не надав належних, достатніх і допустимих доказів того, що ОСОБА_3 
і ОСОБА_4 набули у власність майно ОСОБА_2 , яке знаходилось 
в приміщенні підвалу і яке було предметом розгляду справи № 686/2494/13. Тобто заявник не довів перехід будь-яких особистих зобов?язань боржника ОСОБА_2 до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .
 
Оскільки за обставин справи, яка переглядається, будь-яких матеріальних правовідносин між ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 
і ОСОБА_2 не було, а державний виконавець не надав належних, достатніх і допустимих доказів переходу від ОСОБА_2 до 
ОСОБА_4 і ОСОБА_3 будь-яких особистих зобов?язань, зокрема набуття ними майна, яке було предметом розгляду у справі № 686/2494/13, 
і враховуючи те, що відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони боржника 
у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа 
№ 686/2494/13 від 26 липня 2013 року із ОСОБА_2 на ОСОБА_3 
і ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не 
є процесуальними правонаступниками ОСОБА_2 в розумінні статті 55 ЦПК України, тому що матеріального правонаступництва у зв?язку 
з укладенням 12 січня 2022 року договору дарування нежитлового приміщення не відбулося.
 
З огляду на викладене суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов неправильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви.
 
За таких обставин оскаржувані судові рішенняпідлягають скасуванню 
з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
 
Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
 
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина третя статті 412 ЦПК України).
 
З огляду на те що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року, постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 червня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 03 вересня 2024 року слід скасувати 
й ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні заяви.
 
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційні скарги представника ОСОБА_4 і ОСОБА_3 - ОСОБА_5  задовольнити.
 
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 
18 грудня 2023 року, постанову Хмельницького апеляційного суду від 
27 червня 2024 року і постанову Хмельницького апеляційного суду від 
03 вересня 2024 рокускасувати, ухвалити у справі нове судове рішення.
 
У задоволенні заяви старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.
 
З моменту ухвалення постанови судом касаційної інстанції скасовані ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 
18 грудня 2023 року, постанова Хмельницького апеляційного суду від 
27 червня 2024 року і постанова Хмельницького апеляційного суду від 
03 вересня 2024 рокувтрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | А. Ю. Зайцев
| Є. В. Коротенко
| В. М. Коротун
| М. Ю. Тітов