П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/19025/23	

Категорія:112010200          Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту:28.03.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО103909 від 25 жовтня 2022 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за нормами, чинними станом на 05 березня 2019 року. 
Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО103909 від 25 жовтня 2022 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 за нормами, чинними станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі – Закон №2262-ХІІ) та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі – Постанова №704), з урахуванням раніше проведених виплат.
18 березня 2024 року до суду надійшла заява ГУПФ України в Одеській області про роз`яснення рішення суду, з проханням роз`яснити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі, а саме вказати, яким чином здійснити перерахунок пенсії позивача, як пенсіонера ДПСУ, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО103909 від 25 жовтня 2022 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про роз`яснення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року по справі №420/19025/23. 
В апеляційній скарзі ГУПФ України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення (ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року) в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції визнав протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , з 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО103909 від 25 жовтня 2022 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 за нормами, чинними станом на 05 березня 2019 року та зобов`язав ГУПФ України в Одеській області "здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО103909 від 25 жовтня 2022 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 за нормами, чинними станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону №226-ХІІ та положень Постанови №704, з урахуванням раніше проведених виплат".
Однак апелянт зазначає, що ОСОБА_1 з 21 червня 2018 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ, як пенсіонер Державної прикордонної служби, звільнений з посади інспектора прикордонної служби 2-ї категорії – гранатометника першого відділення інспекторів прикордонної служби відділу ПС " ІНФОРМАЦІЯ_4 " 3-ї категорії. Вищесказане підтверджується роздруківкою від 14 березня 2024 року наступних документів з електронної програми обліку пенсіонерів – перерахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01 квітня 2024 року та протоколом за пенсійною справою. Надати будь-які документи з пенсійної справи ОСОБА_1 є неможливим через вивіз "паперової" пенсійної справи позивача, як учасника бойових дій, на зберігання по за межами Одеської області разом із подібними пенсійними справами, на виконання наказу ГУПФ України №1969 від 12 травня 2022 року.
Проте, на думку апелянта, судом першої інстанції не звернуто достатньої уваги на даний факт і як наслідок необґрунтовано винесено ухвалу про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що заявник просить суд роз`яснити не власне сам текст рішення або його резолютивну частину, а можливість вчинення відповідачем певних дій, враховуючи прийняте судом рішення. Між тим, ст. 254 КАС України визначено роз`яснення саме змісту рішення, а не порядку його виконання.
Суд першої інстанції звернув увагу, що заявником взагалі не зазначено в чому полягає незрозумілість рішення, а лише зазначено про те, що останньому не зрозуміло яким саме чином виконувати рішення.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77, 254 КАС України, які регулюють спірні правовідносини.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно ч.1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
За правилами ст. 254 КАС України роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.
За загальними нормами права, роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.
Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.
Аналогічні правові позиції висловлена Верховним Судом у постановах від 30 квітня 2020 року у справі №22а-11177/08, від 20 лютого 2019 року у справі № 814/907/16.
Отже, суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко або незрозуміло ним сформульовані, що, в свою чергу, позбавляє можливості його виконання. Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.
Таким чином, є дві умови, за яких роз`яснюється рішення: перша умова – це та, що не можна змінювати його зміст, а друга – якщо воно є незрозумілими для тих, кого зобов`язано його виконувати і орган, який буде його виконувати.
Однак, з мотивувальної та резолютивної частини рішення суду першої інстанції від 13 вересня 2023 року вбачається, що суд своїм рішенням зобов`язав ГУПФ України в Одеській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ЮО103909 від 25 жовтня 2022 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 за нормами, чинними станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та положень Постанови №704, з урахуванням раніше проведених виплат, а тому резолютивна частина судового рішення труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення не потребує.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у даній справі відповідачем не оскаржувалось, тобто на час отримання цього рішення ГУПФ України в Одеській області не вбачало будь-яких неточностей у цьому судовому рішенні та його невідповідностей нормам законодавства.
За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову а задоволенні заяви ГУПФ України в Одеській області про роз`яснення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 січня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.