ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року	Львів	Справа № 380/4281/24 пров. № А/857/20389/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                             Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року (суддя – Кузан Р.І., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,-

                                                  ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у лютому 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив: визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 № 134850009800 від 08.01.2024; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити (обчислити) і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 28 лютого 2023 року із урахуванням довідки № 6340 від 14.12.2006 про заробітну плату (дохід) з 2000 р. по 2004 р., виданої ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", довідки № 6340 від 14.12.2006 про заробітну плату (дохід) з 2005 р. по 2006 р., виданої ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", довідки № 91 від 05.07.2013 р. про заробітну плату (дохід) за 2012 р., виданої ТОВ "Спецтранспроект". В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не врахувало для обчислення розміру пенсії довідки № 6340 від 14.12.2006 про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2004 рік, виданої ЗАТ “Золотодобувна компанія “Полюс”, довідки № 6340 від 14.12.2006 про заробітну плату (дохід) з 2005 року по 2006 рік, виданої ЗАТ “Золотодобувна компанія “Полюс”, довідки № 91 від 05.07.2013 про заробітну плату (дохід) за 2012 рік, виданої ТОВ “Спецтранспроект”, що випливає з розрахунку заробітної плати, зробленого пенсійним органом. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 134850009800 від 08.01.2024 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у віці 60 років у зв`язку з відсутністю страхового стажу. Позивач вважає це рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки вважає, що в нього наявний необхідний страховий стаж більше 30 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №134850009800 від 08.01.2024, яким відмовлено у призначені пенсії за віком ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.02.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 10.01.2024 з урахуванням відомостей про заробітну плату, зазначених у довідках ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" № 6340 від 14.12.2006, № 6340 від 14.12.2006 та довідці ТОВ "Спецтранспроект" № 91 від 05.07.2013 про заробітну плату для обчислення пенсії, з урахуванням виплачених сум. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, на підставі яких вона видана. Вказує, що позивачем не надано первинних документів, що підтверджує сплату страхових внесків за вказаний період.
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта.
Згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач в межах спірного періоду працював:
- з 25.03.1994 по 19.06.1994 на посаді стропальника в ТОВ «Айсберг ЛТД»;
- з 08.08.2000 по 16.11.2006 на посадах машиніста екскаватора в ЗАТ «Полюс»;
- з 24.10.2011 по 20.09.2012 на посадах водія автомобіля, машиніста екскаватора в ТОВ «Спецтранспроект».
Позивач 31.01.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зі заявою про призначення пенсії за віком.
Вказана заява від 31.01.2023 відповідно до екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №134850009800 від 07.02.2023 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу 30 років.
Рішення про відмову в призначенні пенсії обґрунтоване тим, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи позивача з 25.03.1994 по 19.06.1994, з 08.08.2000 по 16.11.2006, з 24.10.2011 по 20.09.2012, оскільки відповідно до листа Мінсоцполітики №1110/223-54 від 12.01.2023, з 01.01.2023 Україна припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, тобто до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території рф по 31.12.1991. Крім цього, в рішенні зазначено про наявний страховий стаж позивача 21 рік 11 місяців 4 дні.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі № 380/4631/23 позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 134850009800 від 07.02.2023, яким відмовлено у призначені пенсії за віком ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2023 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом, зарахувавши при цьому до його страхового стажу періоди роботи з 25.03.1994 по 19.06.1994 в ТОВ «Айсберг ЛТД», з 08.08.2000 по 16.11.2006 в ЗАТ «Полюс», з 24.10.2011 по 20.09.2012 в ТОВ «Спецтранспроект».
Також суд дійшов висновку, що оскільки питання про зарахування позивачу періоду його роботи з 19.04.2018 по 08.04.2019 в АТ «Кауно тилтай» та з 01.09.2020 по 14.07.2022 в Торговій компанії «EUROVIA CS» не досліджувалося відповідачами, так як у пенсійного органу були відсутні відомості про такі періоди, а тому позовні вимоги в цій частині, є передчасними, адже позивач не повідомляв пенсійний орган про вищевказані періоди роботи та не отримував відмови щодо зарахування таких періодів до його страхового стажу.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 у справі №380/4631/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області зараховано позивачу до страхового стажу періоди роботи з 25.03.1994 по 19.06.1994 в ТОВ «Айсберг ЛТД», з 08.08.2000 по 16.11.2006 в ЗАТ «Полюс», з 24.10.2011 по 20.09.2012 в ТОВ «Спецтранспроект» та повторно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком №134850009800 від 08.01.2024. Після зарахування таких періодів стаж позивача згідно з оскаржуваним рішенням становить 29 років 04 місяці 14 днів. Згідно з поданою заявою позивач не має права на пенсійну виплату відповідно до ст. 26 Закону №1058. Право на пенсійну виплату позивач матиме з 28.02.2026.
Водночас, на підставі заяви позивача від 10.01.2024 позивачу рішенням відповідача №134850009800 від 17.01.2024 призначено пенсію з 10.01.2024, виходячи із страхового стажу 31 рік 6 місяців 24 дні. Проте, при призначенні пенсії позивачу не враховано заробітну плату на підставі довідки № 6340 від 14.12.2006 про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2004 рік, виданої ЗАТ «Золотодобувна компанія "Полюс», довідки № 6340 від 14.12.2006 про заробітну плату (дохід) з 2005 року по 2006 рік, виданої ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", довідки № 91 від 05.07.2013 про заробітну плату (дохід) за 2012 рік, виданої ТОВ "Спецтранспроект".
Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії із урахуванням заробітної плати, вказаної у вищезазначених довідках, тому під час обчислення пенсії позивача підлягає врахуванню також заробітна відповідно до довідок ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" № 6340 від 14.12.2006, довідки № 6340 від 14.12.2006, довідки ТОВ "Спецтранспроект" № 91 від 05.07.2013, як це передбачено ч.3 ст.6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Судом встановлено, що на момент звернення до відповідача (31.01.2023) позивач ще не досяг 60-річного віку (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Відтак позивачу необхідно 30 років страхового стажу.
З матеріалів справи судом встановлено, що на момент звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком від 31.01.2023, у ОСОБА_1 був наявний страховий стаж 21 рік 11 місяців 19 днів, проте до страхового стажу не було зараховано періоди роботи позивача з 25.03.1994 по 19.06.1994, з 08.08.2000 по 16.11.2006, з 24.10.2011 по 20.09.2012.
Вказані обставини встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 у справі №380/4631/23, яке набрало законної сили 27.12.2023, відтак такі відповідно до положень ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2023 у справі № 380/4631/23 позов задоволено частково. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.01.2023 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом, зарахувавши при цьому до його страхового стажу періоди роботи з 25.03.1994 по 19.06.1994 в ТОВ «Айсберг ЛТД», з 08.08.2000 по 16.11.2006 в ЗАТ «Полюс», з 24.10.2011 по 20.09.2012 в ТОВ «Спецтранспроект».
На виконання вказаного рішення суду, відповідачем зараховано до страхового стажу позивача періоди з 25.03.1994 по 19.06.1994 в ТОВ «Айсберг ЛТД», з 08.08.2000 по 16.11.2006 в ЗАТ «Полюс», з 24.10.2011 по 20.09.2012 в ТОВ «Спецтранспроект» та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком №134850009800 від 08.01.2024, оскільки стаж позивача становить 29 років 04 місяці 14 днів.
При цьому, до страхового стажу не зараховано період роботи з 20.07.2020 по 14.07.2022 на посаді машиніста робочих машин в Торговій компанії «EUROVIA CS» (Чеська Республіка).
Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком стажу на виконання рішення суду, страховий стаж позивача становив всього 31 рік 6 місяців 24 дні. Однак, Головне управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовляючи в призначенні пенсії, безпідставно не враховано вже зарахований стаж з 20.07.2020 по 14.07.2022 на посаді машиніста робочих машин в Торговій компанії «EUROVIA CS» (Чеська Республіка).
Таким чином, правильним є висновок суду першої про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії №134850009800 від 08.01.2024, а тому в цій частині позовні вимоги підлягали задоволенню.
В той же час, визначаючись щодо дати з якої позивачу необхідно призначити пенсію слід врахувати, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
В даному випадку позивачу необхідно призначити пенсію з 28.02.2023, як особі яка досягла пенсійного віку 27.02.2023.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію за віком із урахуванням довідки №6340 від 14.12.2006 про заробітну плату (дохід) з 2000 року по 2004 рік, виданої ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс», довідки №6340 від 14.12.2006 про заробітну плату (дохід) з 2005 року по 2006 рік, виданої ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс», довідки № 91 від 05.07.2013 про заробітну плату (дохід) за 2012 рік, виданої ТОВ «Спецтранспроект», слід зазначити наступне.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Згідно положень ч.1 ст.4 Закону України №1058-IV, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Відповідно до ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992 року, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 5 Угоди визначено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.
Згідно ст.6 Угоди, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Положеннями ст.3 Угоди також визначено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Згідно з абз.абз.2, 3 ст.6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчислення. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
За змістом ч.ч.1 та 2 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Аналогічні за змістом положення щодо визначення страхового стажу, періодів роботи та (або) іншої діяльності, що включаються до страхового стажу, та правил обчислення та порядку підтвердження страхового стажу містяться і у Федеральному законі №167-ФЗ від 15.12.2001 року «Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації», Федеральному Законі російської федерації №173-ФЗ від 17.12.2001 року «Про трудові пенсії в російській федерації» та Федеральному Законі російської федерації від 28.12.2013 року №400-ФЗ «Про страхові пенсії».
Таким чином, як за законодавством України, так і за законодавством російської федерації, обов`язковою умовою для врахування відомостей про заробітну плату при обчисленні пенсії є сплата страхових внесків за цей період до Пенсійного фонду російської федерації.
Як видно зі змісту довідок про заробітну плату для обчислення пенсії: № 6340 від 14.12.2006, виданої ЗАТ «Золотодобувна компанія "Полюс», № 6340 від 14.12.2006, № 91 від 05.07.2013 за 2012 рік, виданої ТОВ "Спецтранспроект", із нарахованої заробітної плати за період з серпня 2000 року по грудень 2004 року, з січня 2005 року по грудень 2006 року та за 2012 рік здійснювалося відрахування в Пенсійний фонд відповідно до законодавства російської федерації.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 року у справі №291/99/17 дійшов висновку про врахування відомостей, зазначених в довідках про заробітну плату, отриману в російській федерації, лише за умови підтвердження належними доказами відрахувань із заробітної плати позивача в Пенсійний фонд російської федерації, а також утримання відповідних податків із його заробітної плати.
Отже, враховуючи підтвердження матеріалами справи сплату страхових внесків за період з серпня 2000 року по грудень 2004 року, з січня 2005 року по грудень 2006 року та за 2012 рік до Пенсійного фонду російської федерації, позивач має право на врахування відомостей, зазначених у цих довідках, зокрема щодо заробітної плати за спірний період.
Згідно з п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, при прийманні документів працівник сервісного центру: реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.
Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7 Порядку №22-1).
Суд враховує, що до компетенції органу Пенсійного фонду України входить перевірка належного оформлення поданих документів та за наявності розбіжностей у таких, пенсійний орган уповноважений вчинити дії щодо здійснення перевірки таких документів.
У постанові від 21.02.2020 року у справі №291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Згідно з довідками про заробітну плату для обчислення пенсії ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" № 6340 від 14.12.2006, № 6340 від 14.12.2006, довідки ТОВ "Спецтранспроект" № 91 від 05.07.2013, такі видані на підставі особових рахунків. Крім того, зазначені довідки завірені печатками вказаних юридичних осіб, містить відомості про фактичну суму заробітної плати позивача. Доказів, які б свідчили про недостовірність таких записів, відповідачем не подано, а судом не встановлено.
До того ж, відповідачем не доведено факту, що роботодавцем не здійснювались відповідні відрахування із заробітної плати позивача під час його роботи у російській федерації в періоди з серпня 2000 року по грудень 2004 року, з січня 2005 року по грудень 2006 року та за 2012 рік.
Стосовно посилань апелянта на припинення Україною участі в Угоді з 19.06.2023 суд враховує таке.
Відповідно до ст.13 Угоди від 13.03.1992, кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення. Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про міжнародні договори України», припинення дії міжнародного договору України звільняє Україну від будь-якого зобов`язання щодо виконання договору і не впливає на права, зобов`язання чи правове становище України, що виникли в результаті виконання договору до припинення його дії.
З огляду на визначені правові наслідки припинення дії міжнародного договору України, слідує висновок, що денонсація Угоди від 13.03.1992 означає, що вказана Угода припинила породження зобов`язань для сторін у майбутньому, але не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників цієї Угоди, які виникли в результаті її виконання; вони зберігаються і після припинення вказаної Угоди 19.06.2023.
Ба більше, право позивача на врахування довідок для перерахунку пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди та, відповідно, відсутність чи неможливість витребування документів з російської федерації.

Апеляційний суд резюмує, що оскільки позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії із урахуванням заробітної плати, вказаної у вищезазначених довідках, тому під час обчислення пенсії позивача підлягає врахуванню також заробітна відповідно до довідок ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс" № 6340 від 14.12.2006, довідки № 6340 від 14.12.2006, довідки ТОВ "Спецтранспроект" № 91 від 05.07.2013, як це передбачено ч.3 ст.6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі №380/4281/24 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська