ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/243/25 Справа № 179/2157/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кравченко О. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 січня 2025 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Нестерчука Сергія Володимировича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
       на постанову судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605, 60 грн.

       У постанові суду зазначено, що 16.11.2024 о 22 годин 00 хвилин в смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 110, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Focus», днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідка, від керування відсторонений, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Нестерчук С.В.  порушує питання про скасування постанови у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення судом норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що справу розглянуто без виклику особи яка притягається до адміністративної відповідальності, без з`ясування необхідності реалізації права на захист ОСОБА_1 , без надання можливості ознайомитись із матеріалами адміністративної справи та доказами, на які посилався інспектор на підтвердження провини водія, а також без надання можливості реалізувати своє право на надання доказів своєї невинуватості суду.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказує, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та доказів порушення ним правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити. У зв`язку з чим, як вважає апелянт, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи щодо нього не можуть бути визнані належними та допустимими. Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладної у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 та він не відмовлявся від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.
В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного або алкогольного сп`яніння, таким чином останній був позбавлений можливості у встановлено законом порядку відповідно до ст. 266 КУпАП пройти відповідний огляд протягом 2-х годин з моменту складання протоколу.
На думку адвоката, лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
При складанні протоколу було порушено право на захист, а саме: співробітники патрульної поліції, зачитавши права, не з`ясували чи бажає особа скористатися своїм правом на захист.
Вказує, що свідки судом опитані не були.
Враховуючи викладене, захисник просить постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2024 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати і закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

       В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Нестерчук С.В. повторно не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи на 09.15 год. 13 січня 2025 року, про причини своєї неявки суд не повідомили. 

Щодо можливості апеляційного розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1  та його захисник – адвокат Нестерчук С.В. апеляційний суд зазначає наступне.  

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду 24 грудня 2024 року (а.с.30) та головуючим по справі було визначено суддю Руденка В.В.
В судове засідання апеляційної інстанції, яке було призначено на 08 січня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1  та його захисник – адвокат Нестерчук С.В. не з`явилися, захисник подав до суду заяви про відкладення судового розгляду у зв`язку з його перебуванням у відпустці (а.с.33).
З цього приводу апеляційний розгляд справи було відкладено на 13 січня 2025 року на 09.15 годину, про що ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Нестерчук С.В. були належним чином повідомлені та попереджений, що у разі повторної неявки до апеляційного суду, враховуючи визначені ч.4 ст.294 КУпАП процесуальні строки апеляційного розгляду, справу буде розглянуто без їх участі (а.с.37). 
Натомість, у судове засідання, призначене на 13 січня 2025 року, ані ОСОБА_1 , ані його захисник – адвокат Нестерчук С.В., повторно, не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.
Зазначені обставини свідчать про зловживання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисником – адвокатом Нестерчуком С.В. своїми процесуальними правами та намаганням навмисного затягування апеляційного розгляду справи. Такої ж процесуальної поведінки ОСОБА_1 дотримувався і під час розгляду справи в суді першої інстанції, про що свідчать матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення (а.с.14-15).
В контексті ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.
В своїх рішеннях, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010).
При цьому Суд зазначав, що неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).
Отже, дотримуючись визначених ч.4 ст.294 КУпАП строків апеляційного перегляду справи та які спливли на день апеляційного розгляду, враховуючи зловживання стороною захисту своїми процесуальними правами та свідоме небажання ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Нестерчука С.В. з`явитися до суду і надати власні пояснення щодо їх версії обставин події, суд апеляційної інстанції вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності сторони захисту, що у свою чергу не може вважатися порушенням прав, закріплених у ст.268 КУпАП та гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені матеріали провадження, зокрема на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175410 від 16.11.2024, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння від 16.11.2024, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , рапорт працівника поліції та відеозапис, наданий працівниками поліції.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175410 від 16.11.2024, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2) вбачається, що о 22:00:00 годині 16.11.2024 в смт Магдалинівка, вул. Центральна, буд. 110, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідка, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Від керування транспортним засобом відсторонений.
У графі “Свідки чи потерпілі” вказано: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено місце проживання свідка, номер телефону. Вказані дані засвідчено підписом свідка. 
Технічний засіб відеозапису: 798526.
У графі «До протоколу додаються» вказано: інші матеріали справи, рапорт поліцейського акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, пояснення свідка.
У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено “Від надання пояснень відмовився в порядку ст. 63 Конституції України”.
Зафіксовано, що тимчасово документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи.
Від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів від 16.11.2024, у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду за допомогою газоаналізатора DRAGER АЛКОТЕСТ 6810 ARAM 3609 ОСОБА_1 відмовився у присутності свідка ОСОБА_2 (а.с.5).
У своїх письмових поясненнях свідок ОСОБА_2  зазначила, що 16.11.2024 її залучили в якості свідка з приводу того, що поліцейські зупинили ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 та рухався без увімкненого світла фар та габаритів. У водія виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на місці зупинки за допомогою Алкотестеру Драгер 6810 або у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, був попереджений про відповідальність за ст. 130 КУпАП (а.с.6).

Згідно з рапортом інспектора СРПП ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Колеснікова О., 16.11.2024 о 22.00 годині під час патрулювання в смт Магдалинівка по вул. Центральна поблизу буд. 110, був помічений транспортний засіб, який рухався в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п.19.1 ПДР.
Було подано сигнал про зупинку транспортного засобу за допомогою спеціальних світлових сигналів патрульного автомобіля. Водій вказаного транспортного засобу відразу зупинився. Підійшовши до автомобіля, відрекомендувавшись, вказавши причину зупинки, попрохав водія пред`явити посвідчення та реєстраційний документ на транспортний засіб.
Водій повідомив, що посвідчення водія не має, назвав свої анкетні дані. В ході перевірки було встановлено особу водія - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 .
В ході спілкування у водія ОСОБА_1 встановлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), тому йому було запропоновано пройти огляд для встановлення стану сп`яніння у медичному закладі, або на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер № 6810. Від проходження огляду водій відмовився у присутності свідка. 
За фактом керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 за порушення п.2.5 ПДР було складено адміністративний протокол ЕПР1 № 175410 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за порушення п.п. 2.1(а), 2.1.(г), 19.1 ПДР, згідно ст.36 КУпАП, було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 серії ЕНА № 3492421 (а.с.9). 

Відповідно до копії постанови серії ЕНА № 349221 від 16.11.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за порушення ним п.п. 2.1(а), 2.1.(г), 19.1 ПДР, а саме за те, що він 16.11.2024 о 22:30:07 годин в смт Магдалинівка, вул. Центральна, буд. 110, керував транспортним засобом FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційних документів на автомобіль, чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.7).

Згідно розписки ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав від працівників поліції автомобільFORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» для забезпечення публічної безпеки і порядку поліція може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься в одному файлі на одному DVD-R диску, долученого до матеріалів справи (а.с.10).
Так, відеофайл «Жмаєв-ст. 130 КУпАп - Самокиш» містить запис: 
Video ID: 2c879cc660bd69a92da3366cebe51013
Video ID: e758693dec2b93a9t527dc43c553tee
Початок запису: 16.11.2024, 21:54:20
кінець: 16.11.2024, 22:57:29
Записано: 0047880 ( ОСОБА_4 )
ID реєстратора: 798526
На відеозапису зафіксовано, як працівники поліції слідують за автомобілем FORD, за допомогою проблискових маячків подали водію сигнал зупинитись. Автомобіль зупинився на узбіччі, працівник поліції підійшов до водія, представився.
Водій: «Молодець».
Працівник поліції: «Чого Ви рухаєтесь без світла? Ви не включили світло фар».
Водій: «Направо будь-ласка. Стоп».
Працівник поліції: «Заглушіть транспортний засіб. Пред`явіть будь-ласка посвідчення водія і реєстраційні документи на автомобіль. Згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» ведеться відеозапис на нагрудні камери. Вас було зупинено, оскільки в темну пору року Ви рухались, не увімкнувши світло фар» (21:56:30 годин).
ОСОБА_1 : «Багато балакаєш. Дядька посвідчення можна? Я, ОСОБА_1 , 1968 року народження».
Далі водій ОСОБА_1 завів двигун свого автомобіля.
Працівник поліції: «Вимкніть двигун і покладіть ключі на сидіння».
ОСОБА_1 : «Дайте я соображу. Пробивайте – ОСОБА_1 , все є, права - є».
Працівник поліції: «Ви мене бачите?»
ОСОБА_1 : «Я їду з Ізюма».
Працівник поліції: «Ваше посвідчення водія і реєстраційні документи на машину. Ви відмовляєтесь надати документи?»
ОСОБА_1 : «Я не хочу нічого поганого. Я пройшов і Крим і Рим».
Працівник поліції: «Ви керуєте автомобілем без світла і у стані алкогольного сп`яніння».
ОСОБА_1 : «Я інвалід».
Працівник поліції: «Тоді чого Ви керуєте автомобілем у стані алкогольного сп`яніння?»
ОСОБА_1 : «Так поможи мені, проведи мене».
Працівник поліції: «Вам за руль не можна. ОСОБА_5 допоможу – я відстороняю Вас від керування, і відвезу Вас додому.»
ОСОБА_1 : «Не балуйся».
Працівник поліції: «Пред`явіть Ваші документи»
ОСОБА_1 : «Ти хто?»
ОСОБА_6 поліції знову назвав свої анкетні дані, посаду та звання. Також ОСОБА_1 повідомлено, що було запрошено ОСОБА_2 для участі в якості свідка.
О 22:08:45 годині працівник поліції повідомив, що 16.11.2024 о 21.55 годині в смт Магдалинівка, вул. Центральна, буд. 110, було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , 1968 року народження, оскільки автомобіль їхав без увімкненого ближнього світла фар. Під час спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.
Далі працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер 6810 у присутності свідка, або у найближчому медичному закладі.
На запитання працівника поліції: «Ваш вибір, пане водію», ОСОБА_1 відповів: «Яке у вас право було мене зупиняти?»
Працівник поліції: «Ви відмовляєтесь проходити огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння?»
ОСОБА_1 : «На якій підставі Ви мене зупинили?»
Працівник поліції: «Ви будете проходити огляд, чи відмовляєтесь?»
ОСОБА_1 : «Чого ви до мене пристали вообще?»
Працівник поліції: «Я кваліфікую ОСОБА_7 дії, як відмову від проходження запропонованого огляду, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху. Якщо Вам необхідно, викликайте адвоката зараз» (22:11:33 год.). 
ОСОБА_1 : «Які до мене пред`яви?»
Працівник поліції: «В порядку ст. 277 КУпАП, ми проводимо розгляд справи. На підставі ст. 36 КУпАП, ми об`єднуємо факти події: не пред`явлення документів на автомобіль, посвідчення водія та полісу обов`язкового страхування, а також керування автомобілем без увімкнення ближнього світла фар. Відносно Вас виноситься постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, також буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст 130 КУпАП, який буде направлено на розгляд до суду».
Потім працівник поліції роз`яснив водію ОСОБА_1 його процесуальні права та обов`язки, відповідно до вимог ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та запитав, чи буде надавати останній пояснення.
ОСОБА_1 : «Незаконно мене зупинили».
Працівник поліції: «Згідно ст. 63 Конституції України я трактую ОСОБА_7 дії, як відмову. Водію, Вас відсторонено від керування. Ми зараз будемо складати адміністративний матеріал».
ОСОБА_1 : «Незаконно мене зупинили».
Свідок ОСОБА_2 : «Як він далі буде їхати?»
ОСОБА_1 : «Мені по качану. Чого ти мене зупинив?»
Працівник поліції: «Ви керували автомобілем без світла, у мене були підстави для зупинки».
ОСОБА_1 : «Яке ти право маєш питати мене? Я визиваю своїх хлопців».
Працівник поліції: «Ви знаєте, на якій стороні дороги Ви перебуваєте? Я відстороняю Вас від керування».
ОСОБА_1 : «Я на нормальній, на хорошій стороні. Я тут воював і воюю. Ладно?»
Працівник поліції: «Ви будете отримувати копію протоколу?»
ОСОБА_1 : «Яку копію? Я ще нічого не писав. У мене два сина, настоящі бійці».
Працівник поліції: «Зателефонуйте сину, нехай Вас забере».
ОСОБА_1 : «Я помню все, коли в полон потрапив. Ви що? ОСОБА_8 , що я.. Батя не здає, я сам поїду».
Працівник поліції зателефонував синові ОСОБА_1 та попросив його приїхати.
О 22:27:50 годині ОСОБА_1 : «Ладно, я згоден. Я випив. Я тоже все понімаю».
Працівник поліції: « ОСОБА_9 будь ласка на пасажирське сидіння і чекайте, зараз приїде Ваш син».
Далі ОСОБА_1 оголошено зміст протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, акт огляду.
ОСОБА_1 : «А що було перед цим? Чого ззаду ваша машина мені мигає? Я що винен? У чому?»
Працівник поліції: «Протокол будете підписувати?»
ОСОБА_1 : «Відмовляюсь. Я не був, не участвовал. Я їхав, нікого не чіпав».
Працівник поліції: «Ви їхали без світла, наражали інших учасників дорожнього руху на небезпеку, також сіли за руль у нетверезому стані».
ОСОБА_1 : «Я собі тихенько, спокійно їхав».
Працівник поліції оголосив ОСОБА_1 зміст складеної постанови про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП, роз`яснив порядок сплати штрафу.
ОСОБА_1 : «Я почув, копію отримувати не буду.»
Далі на відеозапису видно, що приїхав син ОСОБА_1 , якому працівник поліції повідомив, що його було запрошено як тверезого водія, йому необхідно буде написати розписку про отримання автомобіля. 

Апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер, так і у медичному закладі. Дані відеозапису нагрудних камер працівників поліції є належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом з явними ознаками сп`яніння та відмовився від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.
Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а оспорює наявність доказів керування ним транспортним засобом, дотримання працівниками поліції процедури огляду водія на стан сп`яніння та належності доказів по справі.
Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03.12.2024, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.
Щодо доводів сторони захисту про порушення місцевим судом вимог ст.268 КУпАП, у зв`язку із розглядом справи за відсутності ОСОБА_1 , без з`ясування необхідності реалізації права останнього на захист, без надання можливості ознайомитись з матеріалами справи, апеляційний суд зазначає, що розгляд адміністративної справи судом першої інстанції щодо ОСОБА_1 проведено о 10.00 годин 03 грудня 2024 року, тобто у дату і час, зазначену працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175410, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. З долученого працівниками поліції відеозапису з нагрудних камер убачається, що останніми декілька разів було повідомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, роз`яснено процесуальні права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України. Від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився.
Таким чином, ОСОБА_1 достеменно знав, що у провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області перебувають матеріали адміністративної справи щодо нього, проте жодного клопотання про необхідність відкладення розгляду справи чи надання йому матеріалів для ознайомлення, стороною захисту до суду першої інстанції подано не було.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Тому, враховуючи вимоги щодо строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, а також враховуючи перебіг строків, передбачених вимогами ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доцільність провести судовий розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 . Крім того, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді, як особисто, так і за участю свого захисника. 
Натомість ані сам ОСОБА_1 , ані його захисник до апеляційного суду не з`явилися без повідомлення суду про поважність причин, отже право ОСОБА_1 на захист порушено не було.
Апеляційні доводи захисника про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, доказів порушення ним правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, та у зв`язку з цим незаконності вимог працівників поліції та неналежності складених у подальшому процесуальних документів, є хибними та спростовуються матеріалам провадження.
Так, долученим працівниками поліції відеозаписом з нагрудних камер підтверджується, що поліцейські переслідували автомобіль, який їхав в смт. Магдалинівка в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар. Автомобіль було зупинено за допомогою проблискових сигналів патрульної машини, водію декілька разів було повідомлено про причину зупинки його транспортного засобу. Під час спілкування з водієм, останній назвав себе, як ОСОБА_1 , вказавши дату свого народження та місце проживання. Однак посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційних документів на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування працівникам поліції не надав, за що відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП серії ЕНА №3492421 від 16.11.2024 (а.с.7). 
Крім того, на відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_1 особисто підтверджував факт керування ним транспортним засобом, вказавши: «Я їхав собі тихенько, нікого не чіпав… Я в машині один…Ладно, я згоден, я випив, я тоже все понімаю…» 
Отже, твердження адвоката про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 , доказів порушенням ним правил дорожнього руху, за які його зупинили працівники поліції, є хибними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи. 
При цьому посилання апелянта на правові позиції КАС Верховного Суду, викладені у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17 є некоректним, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП, зокрема, статтею 251 цього Кодексу.
Не спроможними є також твердження апелянта про те, що працівники поліції не пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки про це не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується відсутністю у матеріалах справи направлення на проходження такого огляду.
Так, відеозаписом з нагрудних камер працівник поліції зафіксовано, як о 22:08:45 годині поліцейський, у присутності свідка ОСОБА_2 , запропоновував ОСОБА_1 пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер-6810, або у найближчому медичному закладі. На що водій ОСОБА_1 відмовився (а.с.10).
Цей факт підтвердила і свідок ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях, вказавши, що 16.11.2024 у її присутності працівники поліції пропонували водієві ОСОБА_1 пройти медичний огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою Алкотестеру Драгер 6810, або у медичному закладі (а.с.6). 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175410 від 16.11.2024 убачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленого законом порядку (а.с.2). 
Апеляційний суд зауважує, що санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно вимог ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно п.6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Відповідно до п.п.3,6,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);
- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Як убачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, останній повідомив  ОСОБА_1  про те, що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та декілька разів пропонував пройти огляд на перебування у стані сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора “Драгер 6810” або у найближчому медичному закладі. Натомість водій  ОСОБА_1  ухилявся від прямої відповіді на запитання поліцейських про проходження огляду, що за попередженням працівника поліції було розцінено останнім як відмову  ОСОБА_1  від проходження медичного огляду (22:11:33 година запису).Відмова ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду відбулась також у присутності свідка ОСОБА_10 .
Потім працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його процесуальні права згідно вимог ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та запропонували викликати захисника.
Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження запропонованого огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за відмову від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Порушень порядку проходження огляду водія на перебування у стані сп`яніння, встановленого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівниками поліції допущено не було. 
Відсутність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на переконання апеляційного суду, не свідчить про порушенням працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, оскільки такий документ є підставою для проведення огляду в медичному закладі та складається лише у випадку направлення особи до медичного закладу з метою проходження огляд на стан сп`яніння, а оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, то у працівників поліції були відсутні правові підстави для його складання.
Ствердження апелянта про те, що після відмови ОСОБА_11 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції повинні були направити його для проведення огляду до медичного закладу і лише там, після відмови водія у проходженні огляду у медичному закладі, складати протокол про адміністративне правопорушення, є його власним хибним тлумаченням вимог закону.
Не заслуговують на увагу апеляційні доводи про те, що пояснення свідка ОСОБА_2 є неналежним доказом, оскільки вона не була допитана у суді першої інстанції. Як було зазначено вище, суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Наявні у матеріалах провадження письмові пояснення свідка ОСОБА_2 (а.с.6), були досліджені судом у сукупності з іншими доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора поліції, відеозаписом з нагрудних камер поліцейськими, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Будь-яких клопотань щодо необхідності виклику свідка для її безпосереднього допиту у суді, чи необхідності дослідження її пояснень під час судового засідання від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надходило. 
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Нестерчука С.В. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Нестерчука Сергія Володимировича - залишити без задоволення, а постанову судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                         В.В. РУДЕНКО