Номер провадження: 22-ц/813/5234/24 
Справа № 521/8013/23
Головуючий у першій інстанції Громік Д.Д.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивач -   ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа – Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року у складі судді Громіка Д.Д.,
встановив:
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача – Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР, в якому просила:
- визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн та судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року позов задоволено.
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року змінити в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а саме: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 368 грн.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розмір гонорару в розмірі 20 000 грн є не розумним та не співмірним з урахуванням незначної складності даної справи. Так, зі змісту детального опису наданих послуг вбачається необґрунтоване завищення обсягу наданих послуг адвокатом. Зазначає, що з урахуванням складності даної справи, ринкової вартості адвокатських послуг в Одеській області, адекватним розміром погодинної ставки є – 1342 грн. за годину, у зв`язку із чим вважає, що обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин є сума в адекватному розмірі 5358,00 грн. Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на нехтування позивачем обов`язку щодо надання копії попереднього розрахунку судових витрат відповідачу.
У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд рішення суду Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року в частині витрат на професійну правничу допомогу залишити без змін, а скаргу без задоволення. 
В судове засідання, призначене на 19.12.2024 з`явився: представник ОСОБА_1 – ОСОБА_4 . 
Скаржник ОСОБА_2 та представник третьої особи – Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Від ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» 10.12.2024 надійшло клопотання, у якому останній просить суд розглянути апеляційну скаргу за його відсутності та його представника. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року оскаржується ОСОБА_2 лише в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому в іншій його частині у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України та роз`яснень п.15 Постанови Пленуму ВСУ №12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» колегією суддів не перевіряється. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.        
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду, в частині його оскарження, зазначеним вимогам не в повній мірі відповідає, з огляду на наступне.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та вирішуючи питання судових витрат, суд першої інстанції свій висновок обґрунтував тим, що оскільки позов задоволено, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн. 00 коп.
Проте з таким висновком апеляційна інстанція не може повністю погодитись, з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3).
Статтею 137 ЦПК України передбачає підстави та порядок вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.  
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Апеляційним розглядом справи встановлено, що відповідно до договору №056/14-03-2023 від 14.03.2023, (а.с.13) професійну правничу допомогу позивачці ОСОБА_1 в суді першої інстанції надавав адвокат Майборода Д.О., повноваження якого підтверджуються, ордером серії ВН №1234568 від 22.03.2023 (а.с.11), копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.12).
Відповідно до п.3.1. вищевказаного договору, за надання правової допомоги, клієнт сплачує Об`єднанню винагороду у розмірі 20000,00 грн.
Також матеріали справи містять попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат позивача у суді першої інстанції із зазначенням переліку та вартості послуг, відповідно до якого, загальна сума складає 20000,00 грн (а.с.14).
Звертаючись із вказаною апеляційною скаргою, ОСОБА_2 наголошував про те, що розмір гонорару в розмірі 20 000 грн є не розумним та не співмірним з урахуванням незначної складності даної справи, зокрема зі змісту детального опису наданих послуг вбачається необґрунтоване завищення обсягу наданих послуг адвокатом. 
Апеляційний суд частково погоджується із вказаними доводами апеляційної скарги.
Так, з матеріалів справи вбачається, що дана справа не відноситься до справ значної складності, обсяг матеріалів справи є незначним, судова практика за аналогічними спорами є сталою.
З попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат позивача у суді першої інстанції вбачається, що адвокатом надано такі послуги:
Зустріч з клієнтом. Первинна консультація клієнта стосовно можливості, порядку, підстав визначення місця проживання дитини – 1500,00 грн.;
Зустріч з клієнтом. Вивчення документів, що підтверджують стан здоров`я дитини, лікування, навчання, додаткові заняття дитини. Вивчення ролі батька у житті дитини та об`єму його участі у житті дитини. Визначення правової позиції по справі – 2500,00 грн.;
Складання позовної заяви – 10000,00 грн.; 
Представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції до моменту ухвалення судом рішення по справі – 6000,00 грн. 
Між тим, колегія суддів вважає, що вищевказані витрати є завищеними та не співмірними із складністю справи.
Зокрема, пункти 1 та 2 Попереднього розрахунку фактично дублюються, тобто, консультацію клієнта та вивчення документів адвокат оцінює у 4 000,00 грн. (1500,00+2500,00).
При цьому слід зауважити, що справа не потребувала вивчення документів щодо лікування, стану здоров`я та навчання, оскільки вказані обставини не мають істотного значення для визначення місця проживання дитини. 
Більш того, як вбачається з матеріалів справи, батько не заперечував проти проживання сином разом із матір`ю, тому, сума 4 000,00 грн. за попередню консультацію є необґрунтованою, 
Крім того, слід зазначити, що згідно постанови Верховного Суду від 17.01.2022 по справі N? 756/8241/20, зустріч із клієнтом та погодження заперечень на касаційну скаргу мають організаційний характер, є складовими підготовки відзиву на касаційну скаргу та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, немає підтвердження, що клієнту разом з тим здійснювалося надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати не підлягають компенсації.
Пункт 3 Попереднього розрахунку, а саме «Розмір правової допомоги за складення позовної заяви у розмірі 10 000,00 грн.» також є завищений, та необґрунтований, оскільки позов оформлених на 9 аркушах, 2 аркуші з яких це реквізити сторін справи та додатки, 4 аркуші - виклад обставин щодо лікування дитини, та лише на одному аркуші просто процитовані норми матеріального та процесуального права. 
Щодо пункту 4 Попереднього розрахунку - Представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції вартістю 6 000,00 грн., слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи на протязі 6 місяців з 23.03.2023 (надходження позовної заяви до суду) до 02.10.2023 представник Позивача не зверталась до суду із клопотанням про витребування висновку органу опіки та піклування (хоча такий висновок с обов`язковим у даній категорії справ), та звернулась із таким клопотанням лише після нагадування про це суддею. 
За таких обставин, апеляційний суд визнає постановлений до стягнення розмір правничих витрат завищеним, таким, що не відповідає критеріям розумності та пропорційності.
Апеляційний суд керується закріпленим статтею 11 ЦПК України принципом пропорційності у цивільному судочинстві, який включає в себе врахування: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін; час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Із огляду на обсяг наданих адвокатом послуг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині розміру правничих витрат постановлених до стягнення, які слід зменшити із 20000,00 грн. до 10000,00 грн., що відповідатиме критеріям розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
У відповідності до п.п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст.374,376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 березня 2024 року в частині витрат на професійну правничу допомогу змінити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1  (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень в суді першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 20.01.2025

Головуючий

Судді: