ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/1721/24
          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді      Чус О.В.      (доповідач),
судді     Дармін М.О., Кощеєв І.М.
секретар судового засідання Солодова І.М.
від позивача: Чередниченко О.С. (в залі суду), адвокат
від відповідача: не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"     на рішення     від 25.06.2024 (повний текст рішення складено 01.07.2024, суддя Манько Г.В.) у справі     № 904/1721/24
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ"
до     Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"
про     стягнення 5 407 448 грн. 22 коп.,

ВСТАНОВИВ:
          В квітні 2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" суми заборгованості за спожиту електричну енергію, строк по оплаті на яку настав, у розмірі 3 297 155 грн. 15 коп., суми дострокової оплати залишку заборгованості по договору про реструктуризацію у розмірі 2 110 293 грн. 07 коп. та судового збору.
          Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2024 року позов задоволено     повністю.
          Стягнуто з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" (52591, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Воронове, вул. Дніпровська буд. 28; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 03564045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49001, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4 Д; код ЄДРПОУ 316577514 ) суму заборгованості за спожиту електричну енергію, строк по оплаті за яку настав, у розмірі 3 297 155,15 грн., суму дострокової оплати залишку заборгованості по договору про реструктуризацію у розмірі 2 110 293,07 грн., 64 889,38 грн. судовий збір.
          Не погодившись     з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", до Центрального апеляційного господарського суду звернулось Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас", з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2024 по справі №904/1721/24 в частині відмови у задоволенні заяви Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"     про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"     про відстрочення виконання рішення суду по справі №904/1721/24 строком на шість календарних місяців з дня набрання рішенням законної сили та розстрочення виконання рішення суду по справі №904/1721/24 строком на шість календарних місяців шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 901 241,37 грн.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що  судом першої інстанції не вірно встановлено, що не вбачається підстав, визначених приписами ст.331 ГПК України щодо відстрочення або розстрочення виконання рішення суду. Господарським судом Дніпропетровської області, при розгляді справи, не прийняті до уваги доводи та аргументи відповідача, які не дозволяють підприємству виконати рішення суду в повному обсязі відразу, не нашкодивши стабільності своєї діяльності та якості надаваних послуг, а також забезпеченню соціальних гарантій для працівників.
          Відстрочення та розстрочення виконання рішення в даному випадку не є інструментом ухилення для відповідача від виконання рішення, відповідач лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед позивачем.
          Отже, підставою для відстрочення та розстрочення виконання рішення суду по справі № 904/1721/24 є фінансовий стан відповідача.
          ДМП ВКГ «ДЗД» є стратегічним підприємством по забезпеченню водою питної якості населення та підприємств Синельниківського, Павлоградського районів, міст Синельникове, Павлоград, Тернівка, Першотравенськ, шахт підприємств ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та військових формувань, які знаходяться на цій території.
          Через неналежне виконання зобов`язань по оплаті отриманих послуг з водопостачання оптовими споживачами - водоканалами міст Павлоград, Тернівка, Першотравенськ підприємство не має достатньо обігових коштів для здійснення своєчасних та в повному обсязі платежів по договорам реструктуризації, бо першочергово здійснює закупівлю товарів і послуг, необхідних для забезпечення потреб виробництва, та забезпечує виплату заробітної плати працівникам.
          Відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення, судом першої інстанції неправомірно не прийняті до уваги доводи про фінансовий стан підприємства.
          Військова агресія російської федерації проти України наносить непоправну шкоду ДМП ВКГ «ДЗД» та вплинула на можливість виконання цивільно-правових зобов`язань.
          Під час воєнного стану та ведення бойових дій ДМП ВКГ «ДЗД» продовжує надавати послуги з централізованого водопостачання, усуває аварії та докладає усіх зусиль, які залежать від підприємства, для забезпечення безперебійного постачання води для життєдіяльності регіону Дніпропетровської області.
          ДМП ВКГ «ДЗД» не має наміру ухилятися від виконання судового рішення, а бажає виконати його з відтермінуванням.
          Негайне виконання рішення по даній справі зумовить блокування та зупинення роботи підприємства, яке забезпечує життєдіяльність територіальних громад Дніпропетровської області. 
          Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 у даній     справі визначена колегія суддів у складі:     головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2024 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/1721/24.     Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на рішення від 25.06.2024 у справі № 904/1721/24 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.
           26.07.2024р. матеріали справи № 904/1721/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.08.2024 апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на рішення від 25.06.2024     у справі     № 904/1721/24 залишено без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 2422 грн. 40 коп.
           08.08.2024 від скаржника до апеляційного суду надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів справи докази сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн (платіжна інструкція    від 06.08.2024)
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" на рішення від 25.06.2024 у справі № 904/1721/24. Розгляд апеляційної скарги призначено  у судовому засіданні на 11.12.2024 о 10 год. 00 хв.          
          У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" зазначено, що посилання відповідача на скрутне фінансове становище та форс-мажорні обставини не може бути прийнято до уваги, оскільки наслідки, спричинені вторгненням Російської Федерації в Україну, мають загальний характер та у повній мірі стосуються обох сторін.
          Відповідач, як на підставу необхідності у відстроченні та розстроченні виконання рішення посилається на відсутність коштів. Однак, така підстава не є виключною, винятковою чи такою, що свідчить про неможливість чи ускладненість виконання рішення на стадії його виконання.
          Вважає оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а отже - є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга, відповідно,  не підлягає задоволенню.
11.12.2024 відповідач наданим процесуальним правом не скористався та не забезпечив явку в судове засідання повноважних представників.
          Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.
           11.12.2024 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши  присутніх представників сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
          Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" та Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" підписано договір №ПОН-521000060976 від 24.03.2022р. (далі Договір).
За цим договором постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 1.1 Договору).
Найменування товару: Електрична енергія (код згідно Національного класифікатора ДК 021:2015:09310000-5). Постачання      товару за цим договором передбачає постиавку електричної енергії для забезпечення потреб      електроустановок споживача за допомогою технічних засобів розподілу електричної енергії. (п. 1.2 Договору).
Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною, що на дату укладення цього договору становить: за об`єктами приєднання до мереж оператора системи розподілу АТ "ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ": 1 класу напруги 3, 75216 грн./кВт год з ПДВ;      2 класу напруги 4,55426 грн./кВт год з ПДВ; за об`єктами приєднаними до мереж оператора системи розподілу "НЕК "Укренерго" 3,61428 грн./кВт год з ПДВ. Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з      комерційною пропозицією (п. 4.1 Договору).
Розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць (п. 4.4 Договору).
Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему та в інший, не заборонений чинним законодавством, спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом      використання Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як      на поточний рахунок із спеціальним використання Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 4.5 Договору.
Оплата     рахунка      Постачальника      за      цим      Договором      має      бути  здійснена      споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або в строк, визначений у комерційній пропозиції, прийнятій Споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені      сторонами цього Договору, а також можуть містити інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості      постачання      електричної      енергії      та      надання      повідомлень      про      загрозу електробезпеки (п. 4.6 Договору).
Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" та Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" підписано договір №60976 про реструктуризацію заборгованості від 27.07.2022р. (далі Договір).
Кредитор надає Боржнику часткову розстрочку у погашенні заборгованості за активну електроенергію, за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 24.03.2022, у розмірі 16 178 913,67 грн. (шістнадцять мільйонів сто сімдесят вісім тисяч дев`ятсот тринадцять грн. 67 коп.) за період березень 2022 на суму 1 940 000,00 грн., квітень 2022 7 788 410,56 грн та травень 2022 на суму 6 450 503,11 грн., що існує на момент укладання даного Договору, яку останній зобов`язується сплатити відповідно до узгодженого Сторонами графіку. При цьому Сторони підтверджують, що станом на момент укладання даного Договору, загальна заборгованість за активну електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 24.03.2022 становить 16 178 913,67 грн. (шістнадцять мільйонів сто сімдесят вісім тисяч дев`ятсот тринадцять грн. 67 коп.), в тому числі березень 2022 на суму 1 940 000,00 грн., квітень 2022 на суму 7 788 410,56 грн та травень 2022 на суму 6 450 503,11 грн. (п. 1.1 Договору).
Боржник      зобов`язується з 15 серпня 2022р. щомісячно,      протягом 23 (двадцяти трьох) місяців перераховувати на рахунок Кредитора, зазначений у Додатку №1 до цього Договору, платіж з реструктуризованої суми, за яким настав строк оплати (п. 2.1.1 Договору).
Сторони домовились, що погашення заборгованості, розмір якої визначено в п. 1.1. цього Договору, буде здійснюватися відповідно до Графіка погашення боргу (заборгованості), який є додатком №1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною (п. 2.1.2 Договору).
Боржник має право дострокового здійснення платежу в погашення наступних щомісячних платежів за цим Договором (2.2.1 Договору).
Кредитор має право вимагати від Боржника повного дострокового виконання зобов`язань за цим Договором у разі, якщо йому стане відомо про ліквідацію, порушення справи про банкрутство або інші обставини, які унеможливлюють виконання Боржником зобов`язань за цим Договором (п. 2.4.1 Договору).
У випадку прострочення оплати Боржником на строк понад 45 (сорок п`ять) днів від дати, до якої мав бути здійснений щомісячний платіж, Кредитор має право вимагати від Боржника дострокової оплати залишку заборгованості по Договору, а Боржник зобов`язаний здійснити таку оплату в 15-денний строк з моменту отримання вимоги. У випадку несплати Боржником залишку заборгованості, спір передається на розгляд до господарського суду (п. 3.4 Договору).
Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і скріплення його печатками та діє до 30.06.2024 p., але в будь якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 4.1 Договору).
Цей Договір може бути достроково припинений у разі повного погашення Боржником своєї заборгованості до закінчення строку дії Договору (п. 4.2 Договору).
До матеріалів справи долучено Додаток 1 до Договору про реструктиризацію заборгованості від 27.07.2022р. №60976 (Графік погашення боргу (заборгованості). Згідно вказаного графіку остання дата платежу - до 30.06.2024р.
Вказані обставини і стали причиною виникнення спору щодо стягнення з Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" суми заборгованості за спожиту електричну енергію, у розмірі 3 297 155 грн. 15 коп., суми дострокової оплати залишку заборгованості по договору про реструктуризацію у розмірі 2 110 293 грн. 07 коп.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі, яким позов задоволено повністю.
Предметом апеляційного оскарження за апеляційною скаргою     Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" є рішення суду від 25.06.2024 у справі № 904/1721/24 в частині відмови у задоволенні заяви Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"     про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення.
          В іншій частині вказане вище судове рішення, а саме в частині стягнення заборгованості та дострокової оплати залишку заборгованості по договору про реструктуризацію  - скаржником не оскаржуються, а відтак не переглядаються судом під час апеляційного розгляду даної справи.
          Відмовляючи у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що      не вбачає підстав, визначених приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України щодо відстрочення або розстрочення виконання рішення суду. 
          Статтею 331 ГПК України передбачено порядок вирішення питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміна способу та порядку виконання судового рішення.
          Так, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця ( у випадках, встановлених законом ), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
          Положеннями ч. 3 ст. 331 ГПК України передбачено, зокрема, що підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини Відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. ч. 4, 5 ст. 331 ГПК України).
          Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.
          Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо      обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення. 
          Проте, як зазначено в постанові      Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.03.2018 р. у справі №      910/8153/17, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини Відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо. Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 такого кодексу. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. З урахуванням наведеного, суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах.
          Разом з тим необхідно враховувати, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997 р., п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II ); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права ( див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).
          Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції ( рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 р. ), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.
          Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.
          Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").
          Як вбачається з матеріалів справи, ДМП ВКГ «ДЗД» зверталось до суду першої інстанції з заявою про відстрочення виконання рішення суду по справі №904/1721/24 строком на шість календарних місяців з дня набрання рішенням законної сили та подальшого розстрочення виконання рішення суду по справі №904/1721/24 строком на шість календарних місяців шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 901 241,37 грн.
          Складне фінансове становище Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас", яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, не може бути безумовною підставою для надання розстрочення      виконання судового рішення. А наявність військового стану наразі впливає на господарську діяльність обох підприємств. Сторони у справі знаходяться в рівнозначних економічних умовах. Станом на сьогоднішній день енергетична галузь в Україні знаходиться у вкрай важкому стані, внаслідок агресії Російської Федерації, що має загальновідомий характер. І саме ця галузь є пріоритетною ціллю для ворога. Від сталої роботи Позивача у цей час залежить ефективна та оперативна діяльність військових частин та осередків територіальної оборони, здатність лікарень надавати медичну допомогу пораненим та хворим, робота виробництв безперервного циклу, зокрема, шахт, заводів, продукція яких має велике значення для оборонної промисловості, можливість постачання у домівки громадян тепла та води, робота громадського електротранспорту та інше.
          Також апеляційний суд звертає увагу на те, що Відповідач просив розстрочення виконання рішення суду на 6 календарних місяців шляхом  сплати щомісячних платежів у розмірі 901 241,37 грн. Разом з тим, на час проведення судового засідання в апеляційному суді 11.12.2024, минуло більше ніж три місяці, але Відповідачем не надано доказів      часткового виконання рішення суду шляхом сплати щомісячних платежів.
          Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції в оскаржуваній частині є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
          Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування      судового рішення місцевого господарського суду,     оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.
          У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
          Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
          Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
          У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
          З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
          Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
          За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
          Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги      в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення           підлягає      залишенню без змін.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270,  275, 276, 282 - 289 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас"     на рішення      Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2024 у справі     № 904/1721/24 - залишити без задоволення.
          Рішення Господарського суду     Дніпропетровської     області     від 25.06.2024 у справі             № 904/1721/24   - залишити без змін.
Витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційне господарство "Дніпро-Західний Донбас".
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та      випадках, передбачених      ст. 287 ГПК України.
Повний текст постанови складено 07.01.2025.

Головуючий суддя                                                                 О.В. Чус

Суддя                                                                                          І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                М.О. Дармін