УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/6693/24 Головуючий у 1-й інст. Покатілов О. Б. 
Номер провадження №33/4805/1452/24
Категорія ч.1 ст.172-6 КУпАП Доповідач Микитюк О. Ю. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Микитюк О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за участю прокурора Степури М.В. апеляційну скаргу адвоката Словінського Сергія Антоновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 09 жовтня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП,

встановив:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Адвокат Словінський С.А. в апеляційний скарзі просить скасувати постанову, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю та закрити провадження у справі. Зазначає, що на початку 2023 року, зокрема 30 січня, 19 квітня, на офіційному сайти Національного агентства з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 успішно зберіг декларацію, але не подав у зв`язку з тим, що не повністю розібрався із роботою сайту НАЗК. При цьому у зазначені періоди вказаний сайт у зв`язку з воєнним станом не працював, а тому перевірити успішність подачі декларації він не міг. Працюючи в УДМС в Житомирській області він знав, що згідно роз`яснення НАЗК № 4 від 07.03.2022 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану подання щорічної декларації міг подати декларацію після скасування воєнного стану в Україні.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Словінського С.А.,  ОСОБА_1 , прокурора Степури М.В., приходжу до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно наказу начальника Управління державної міграційної служби України в Житомирській області №230-К від 06 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції Управління державної міграційної служби в Житомирській області з 07 жовтня 2021 року.
Згідно наказу начальника Управління державної міграційної служби України в Житомирській області №212-К від 07 грудня 2022 року, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 15 грудня 2022 року за згодою сторін, відповідно до частини другої ст. 86 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» та п. 1 частини першої ст. 36 Кодексу законів про працю України.
Таким чином, головний спеціаліст з питань запобігання та виявлення корупції Управління державної міграційної служби в Житомирській області ОСОБА_1 є суб`єктом відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону та Примітки до статті 172-6 КУпАП, та на нього поширюється дія цього Закону, і він зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у статті 45 вказаного Закону.
Частиною першою ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Положеннями статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 15 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ», пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Відповідно до частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», було введено воєнний стан на усій території України, строк дії якого неодноразово продовжувався. Востаннє Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024.
Відповідно до Роз`яснення НАЗК №4 від 07.03.2022 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок), щорічна декларація, подається у період з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану, до 00 годин 00 хвилин відповідного числа третього місяця від такого дня.
Відповідно до Закону України за № 3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, встановлено, що особи, які у 2022 - 2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну (після звільнення) за 2022 рік, не пізніше 31 січня 2024 року.
Згідно даних публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік (після звільнення) тільки 12.06.2024 року об 20 год. 34 хв., тобто несвоєчасно. Гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування: https://public.nazk.gov.ua/documents/d0906156-62f8-44е3-а683-1b84а387fас2.
Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_2 видавались накази про нарахування та виплату собі преміальних виплат в умовах реального конфлікту інтересів.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 цього Закону, несвоєчасно, а саме 12.06.2024 об 20:34 год., без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік (після звільнення), поза межами встановленого законом терміну, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП , підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №6 від 22.07.2024, інформацією щодо звільнених працівників Управління ДМС у Житомирській області за період часу з 01.01.2021 по 21.12.2023, витягом з наказу № 230-к від 06.10.2021 «Про призначення ОСОБА_1 », витягом з наказу № 212-к від 07.12.2022 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 », копією повідомлення про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» в частині електронного декларування від 07.10.2021 року, витягом декларації ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру декларацій з додатком, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 01.07.2024 та іншими матеріалами справи.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
При апеляційному перегляді не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування постанови відсутні. 
Відповідно ст. 22 КУпАП при малозначності правопорушення суддя може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому законодавцем не визначено змісту поняття та ознак малозначності адміністративного правопорушення.
Родовим об`єктом корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією, виступають суспільні відносини, якими визначаються зміст та порядок законної діяльності суб`єктів владних повноважень, встановлений відповідними нормативними актами.
Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 та є обов`язковими для України.
Визнання адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією малозначним суперечить принципам запобігання і протидії корупції, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, не сприятиме зміцненню авторитету країни, може завдати шкоди демократичним засадам управління суспільством, функціонування державного апарату, порушить встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади та місцевого самоврядування. Наведене виключає застосування положень ст.22 КУпАП у даній справі.
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд 
постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Словінського Сергія Антоновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 09 жовтня 2024 року без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Микитюк