УХВАЛА

24 грудня 2024 року  
м. Київ
справа №300/7346/23
адміністративне провадження №К/990/43967/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бевзенка В.М.,
суддів: Шарапи В.М., Чиркіна С.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі №300/7346/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій, - 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 22.05.2023 за №913090186032 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови позивачу у застосуванні при призначенні пенсії за віком нового показника середньої заробітної плати по Україні, що застосовується у 2023 для призначення пенсії за 2020-2022 у розмірі 12236,71 грн.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити позивачу пенсію за віком згідно Закону №1058-IV з 16.05.2023 та застосувати при призначенні пенсії новий показник середньої заробітної плати по Україні, що застосовується у 2023 для призначення пенсії за 2020-2022 у розмірі 12236,71 грн.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі ухвалою від 30.10.2023 відкрив провадження, вирішив розглядати і розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 у відмовлено у задоволені позову.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 апеляційну скаргу позивача задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 22.05.2023 за №913090186032;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути питання щодо призначення пенсії за віком позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків викладених судом апеляційної інстанції у цій постанові.
У задоволенні решти позову відмовлено.
15.11.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, у якій скаржник просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі №300/7346/23 та залишити без змін рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024.
Ухвалою Верховного Суду від 02.12.2024 касаційну скаргу залишено без руху, з підстав недотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Заявникові надано строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги. 
В установлений судом строк скаржник подав заяву про усунення недоліків указаних в ухвалі Верховного Суду від 02.12.2024.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Суд виходить з наступного.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті                  328 Кодексу адміністративного судочинства України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.10.2024 у справі №300/5450/23, згідно з яким особа, якій вже було призначено пенсію за віком на пільгових умовах, визначених статтею 13 Закону 1788-XII, не має права на повторне призначення того самого виду пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати(доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії.
Також скаржник зазначає, що касаційна скарга у справі №300/7346/23 стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, Cуд погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі №300/7346/23.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 334, 335, 338, 359 КАС України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі №300/7346/23. 
Витребувати з Івано-Франківського окружного адміністративного суду справу №300/7346/23.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Бевзенко
Судді                                                                                                    В.М. Шарапа
                                                                                                    С.М. Чиркін