Справа № 463/3267/24                                Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я. 
Провадження № 33/811/1557/24                Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2024 року,

встановив :

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2024 року,

ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 29.03.2024 о 09:00 год. на вулиці Пасічна, 102, у м Львові керував транспортним засобом марки “Snart MC01", реєстраційний номер  НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я (висновок № 001020 від 29.03.2024).
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Окрім цього, просить задоволити клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення строку проходження ним служби у складі ЗСУ.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, яка прийнята із значними порушеннями процесуальних норм, внаслідок чого підлягає скасуванню як незаконна.
Звертає увагу, що огляд на стан сп`яніння к медичному закладі проведено з грубим порушення вимог Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, оскільки освідування у медзакладі проводилося за допомогою багатопрофільного експрес-тесту, а не лабораторного дослідження, а результати такого тесту є попередніми та потребують перевірки шляхом застосування більш досконалих альтернативних методів; у матеріалах справи відсутні документи, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (експрес тесту); в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду.
Вважає, що поліцейськими безпідставно було висловлено йому вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки у нього були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння.
Також, вказує, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.
Зазначає, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такий є фрагментарним, а також на ньому не зафіксовано його відмову від проходження огляду у медичному закладі.
На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч.ч.1,2 ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому відсутня інформація про свідків, а дата складення протоколу не відповідає тій, що на відеозаписі.
Також, зауважує, що він перебуває на військовій службі по мобілізації з 17.05.2024 по теперішній час, а тому вважає, що провадження у справі на час його перебування у ЗСУ слід зупинити.
У судове засідання апеляційного суду 20.12.2024 ОСОБА_1 , захисник Неофіта Д.Б. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились.
Апеляційним судом було призначено судове засідання на 25.11.2024, проте від ОСОБА_1 25.11.2024 надійшло клопотання через систему «Елктронний суд» про відкладення розгляду справи, оскільки зважаючи на його перебування на службі в ЗСУ та через відсутність світла він позбавлений можливості взяти участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції.
Розгляд справи відкладено апеляційним судом на 20.12.2024, однак від ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Неофіти Д.Б. надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням адвоката Неофіти Д.Б. на навчанні. Одночасно ОСОБА_1 подав клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з його перебуванням на службі в ЗСУ.
Апеляційний суд звертає увагу на аналогічну процесуальну поведінку ОСОБА_1 та його захисника Неофіти Д.Б. у суді першої інстанції, яка була спрямована на необґрунтоване затягування розгляду з справи зі схожих підстав.
Щодо клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справ, оскільки він є мобілізованим військовослужбовцем ЗСУ і перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , апеляційний суд звертає увагу на таке. 
Якщо певні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).
01.05.2022 року набрав чинності Закон № 2201-IX «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», яким були внесені зміни у чинний КПК щодо зупинення кримінального провадження. У КУпАП такі зміни цим законом не були внесені. Це свідчить про те, що законодавець мав на меті врегулювати виключно питання щодо зупинення кримінального провадження в умовах воєнного стану.
Це обумовлено тим, що статус обвинуваченого відрізняється від статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Так, відповідно до КПК участь обвинуваченого у розгляді кримінального провадження є обов`язковою. На відміну від провадження у справі про адміністративне правопорушення, де визначено, що участь особи є обов`язковою тільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, що передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП. Стаття 130 КУпАП до цього переліку не входить.
Враховуючи це, застосування норм КПК до правовідносин у даній справі за аналогією закону не видається можливим.
Слід також зауважити, що строки притягнення до кримінальної відповідальності є більш тривалими ніж строки накладення адміністративного стягнення та порядок їх обчислення є різним. 
Також апеляційний суд звертає увагу, що з таким самими клопотанням ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції та, як правильно зазначив у постанові суддя, ОСОБА_1 не є позбавлений можливості висловлювати свою правову позицію щодо суті викладених у протоколі обставин через підсистему «Електронний суд».

На думку апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не виявили належної зацікавленості у розгляді справи та протягом тривалого часу не з`являлися до апеляційного суду. Незацікавленість з розгляду своєї апеляційної скарги свідчить про зловживання учасниками справи процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від 29.03.2024 серії ААД № 63777 (а.с.1);
відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу з метою огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння. В медичному закладі лікарем проведено огляд, за результатами дослідження якого визначено стан наркотичного сп`яніння (а.с. 2);
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебвання під впливом лікарських препаратів, щ знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся до КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» у зв`язку з виявленими у нього ознаками сп`яніння: тремтіння пальців рук, почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, блідість шкірного покриву обличчя (а.с.3);
висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001020 від 29 березня 2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 4);
рапортом командира взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП Я.Яремчука від 29.03.2024, відповідно до якого 29.03.2024 на вул. Пасічній у м. Львові було зупинено «Smart MC01», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки на такому було багато технічних пошкоджень, що свідчило про можливу причетність до ДТП. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано проїхати у медичний заклад для проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння. Відповідно до висновку лікаря водій перебував у стані наркотичного сп`яніння, а тому щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 5).
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться в закладі охорони здоров`я, згідно з п.12 розділу «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу з метою огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння. В медичному закладі лікарем проведено огляд, за результатами дослідження якого визначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння та складено відповідний висновок, який не викликає сумнівів у його достовірності.
Обстеження в кабінеті медичних оглядів на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів ОСОБА_1 проводилось згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, швидким тестом. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом інших препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта про те, що у нього були відсутні ознаки будь-якого сп`яніння. Зокрема, як вбачається з акту медичного огляду, у ОСОБА_1 були наявні такі ознаки, що можуть свідчити про його перебування в стані наркотичного сп`яніння: блідість шкірних покривів, звужені зіниці. 
Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Та обставина, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою швидкісного тесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок судді першої інстанції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги твердження апелянта про те, що дослідження на стан наркотичного сп`яніння було проведено в КНП ЛОР «ЛОМЦПтТУ» з використанням багатопрофільного тесту для виявлення наркотиків у сечі, а не завдяки використанню лабораторного дослідження.
Апеляційний суд звертає увагу, що дослідження біологічних середовищ організму (сечі) ОСОБА_1 було проведено за допомогою комбінованого тесту. В результаті дослідження в сечі ОСОБА_1 було виявлено позитивний результат на наявність наркотичної речовини у сечі та винесено заключення: наркотичне сп`яніння.
Комбінований тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння, а відтак доводи про те, що в даному випадку необхідно провести лабораторне дослідження на увагу не заслуговують.
При розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, необхідно керуватись також клінічною картиною медичного огляду.
Окрім того, з метою виявлення кількісного вмісту наркотичних речовин в біологічному середовищі (сечі) проводиться підтверджуюче лабораторне дослідження аналізатором біохімічним автоматичним Cobas c311, виробник ROCHE Diagnostics GmbH Mannheim, тому підстав для сумніву в достовірності проведеного тесту у суду немає.
Результат огляду, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння.
Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.
Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано КНП ЛОР «ЛОМЦПтТУ», виявлено в сечі наркотичну речовину, що і стало підставою для складання висновку, а в подальшому і протоколу.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників медичного закладу.
Щодо тверджень апелянта про відсутність у матеріалах справи акт медичного огляду, слід зазначити, що відповідно до п. 19 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.
Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2024 рокув справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя Альберт БЕЛЕНА