УХВАЛА
 
14 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 553/1060/20
провадження № 61-17109ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                         Тітова М. Ю., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Сергієнко Тетяна Григорівна, на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 березня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Аграрний фонд», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації за невикористану щорічну відпустку,
 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору -                   ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації за невикористану щорічну відпустку, в якому просив стягнути з ПАТ «Аграрний фонд» на свою користь 2 130 0000,00 грн, з яких:                                            1 800 000,00 грн на підставі трудового договору, датованого 31 січня                          2020 року, 150 000,00 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 15 травня 2020 року по 05 червня 2020 року, 180 000,00 грн компенсації за невикористану щорічну відпустку.
Ленінський районний суд м. Полтави ухвалою від 25 серпня 2020 року залучив в якості правонаступника Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» - Акціонерне товариство «Аграрний фонд».
18 березня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій остаточно просив стягнути з АТ «Аграрний фонд» на його користь 8 985 861,7 грн, з яких: 1 800 000,00 грн - компенсаційні виплати, згідно п. 6.2.1 Трудового договору, 7 129 585,44 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, 56 276,33 грн - компенсація за невикористану щорічну відпустку.
Ленінський районний суд м. Полтави рішенням від 19 березня 2024 року відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.
10 травня 2024 року Ленінський районний суд м. Полтави додатковим рішенням стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Аграраний фонд» судові витрати в розмірі 44 021,34 грн.
Полтавський апеляційний суд своєю постановою від 14 листопада 2024 року залишив без змін рішення Ленінського районного суду м. Полтави від                        19 березня 2024 року та додаткове рішення Ленінського районного суду                    м. Полтави від 10 травня 2024 року.
23 грудня 2024 року адвокат Сергієнко Т. Г. в інтересах ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 19 березня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року, сформовану в системі «Електронний суд».
 
У касаційній скарзі представник заявника просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
30 грудня 2024 року Верховний Суд своєю ухвалою залишив без руху указану касаційну скаргу та надав заявникові строк для усунення недоліків.
 
У наданий судом строк представник заявника в системі «Електронний суд» подала до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
 
У касаційній скарзі представник заявника просить поновити                         ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року вона отримала 04 грудня 2024 року. На підтвердження викладених обставин надано картку руху документу в системі «Електронний суд».
Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - Реєстр) не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Відомості про дату складення повного тексту постанови Полтавського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року відсутні. Полтавський апеляційний суд надіслав вказану постанову до Реєстру для оприлюднення - 02 грудня 2024 року, надання загального доступу забезпечено - 04 грудня 2024 року. 
04 грудня 2024 року оскаржувану постанову доставлено до електронного суду, після чого протягом тридцяти днів було подано касаційну скаргу на вказане судове рішення.
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у даній справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник - адвокат Сергієнко Тетяна Григорівна, на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від                    19 березня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду                           від 14 листопада 2024 року.
 
Витребувати з Ленінського районного суду м. Полтави цивільну справу                      № 553/1060/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Аграрний фонд», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації за невикористану щорічну відпустку.
 
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Є. В. Коротенко
 
А. Ю. Зайцев
 
М. Ю. Тітов