Номер провадження: 22-ц/813/6881/24 
Справа № 501/3935/23
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,
при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 18 березня 2024 року про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Чорноморська міська рада Одеської області в особі органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у вихованні та спілкуванні з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, встановлення графіку спілкування з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2023 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (третя особа: Чорноморська міська рада Одеської області в особі органу опіки та піклування) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у вихованні та спілкуванні з дитиною (а.с. 2-5).
23.10.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 (третя особа Чорноморська міська рада Одеської області в особі органу опіки та піклування) про встановлення місця проживання дитини та встановлення графіку спілкування з дитиною (а.с. 35-39).
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 18.03.2024 року було вирішено закрити провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про визначення місця проживання дитини (а.с. 134-136).
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.03.2024 року позов ОСОБА_2 вирішено задовольнити в повному обсязі. Позов ОСОБА_1 задоволений частково, а саме суд вирішив зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 спілкуватись з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням графіку занять у школі та позашкільної зайнятості дитини:
- щомісячно, кожну другу та четверту неділю, з п`ятниці з 18.00 години до 10.00 години неділі з правом перебування дитини вночі за місцем проживання батька;
- один тиждень взимку та два тижні влітку (під час відпустки батька та канікул дитини) з правом виїзду за межі міста Чорноморська та Одеської області);
- в дні народження дитини щорічно з 16.00 години до 20.00 години;
- в дні народження батька щорічно з 16.00 години до 20.00 години;
- в дні народження бабусі по батьківській лінії щорічно з 16.00 години до 20.00 години;
- щороку в дні державних та церковних свят з 14.00 години до 20.00 години (на розсуд дитини);
- щосуботи з 09.00 години до 20.00 години. В задоволенні решти вимог суд вирішено відмовити (а.с. 137-146).
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою (а.с. 149-152). Постановою Одеського апеляційного суду від 20.06.2024 (головуючий суддя – Заїкін А.П.) апеляційну скаргу було задоволено частково, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.03.2024 року вирішено змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:
«Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не перешкоджати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) спілкуватись з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням графіку занять у школі та позашкільної зайнятості дитини, у наступний спосіб:
- щомісячно, кожну другу та четверту неділю, з 08:00 години суботи до 16:00 години неділі з правом перебування дитини вночі за місцем проживання батька;
- в дні народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 щорічно з 08:00 години до 16:00 години (з врахуванням днів навчання в школі, тощо);
- в дні народження батька ІНФОРМАЦІЯ_3 щорічно з 16:00 години до 20:00 години;
- в дні народження бабусі по батьківській лінії щорічно з 16:00 години до 20:00 години;
- щорічно в дні державних та церковних свят з 14:00 години до 20:00 години (за бажанням дитини);
- три дні взимку та два тижні влітку (під час відпустки батька та канікул дитини за узгодженням з матір`ю дитини) з правом виїзду за межі міста Чорноморська та Одеської області). В іншій частині рішення залишене без змін (а.с. 175-180).
07.08.2024 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 18.03.2024 року про закриття провадження, в якій просила суд оскаржувану ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що між сторонами існує спір про місце проживання сина, що і змусило позивача за зустрічним позовом звернутися до суду. Однак, суд першої інстанції проігнорував інтереси малолітньої дитини та зробив дитину заручником негативних відносин між батьками. Встановлення місця проживання дитини стосується не стільки адреси її проживання, скільки визначає того з батьків, проживання з ким у більшій мірі забезпечить інтереси дитини. Зокрема, апелянт зазначає, що інститут визначення місця проживання дитини спрямований на забезпечення права дитини на належне батьківське виховання, покладення обов`язку щодо сплати аліментів на того з батьків, хто проживає окремо від дитини, надання права одному з батьків в інтересах дитини без згоди отримання іншого вирішувати питання щодо виїзду дитини за кордон, зняття з місця реєстрації проживання дитини, влаштування в дошкільний або навчальний заклад тощо (а.с. 186-188).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.09.2024 року після усунення апелянтом недоліків, визначених ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху від 27.08.2024 року, було відкрито апеляційне провадження (а.с. 204-206) та справу призначено до розгляду (а.с. 207).
Сторони своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суд не надходив.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Учасники провадження, повідомлені належним чином щодо дати, часу та місця проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. 03.12.2024 року від апелянта на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 216). Від інших учасників провадження будь-яких клопотань про відкладення/розгляд справи за відсутності на адресу суду не надходило.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України).
Дослідивши наявні матеріали справи, наведені апелянтом доводи, апеляційним судом встановлено наступні обставини справи.
Приймаючи рішення щодо закриття провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про визначення місця проживання дитини, суд першої інстанції виходив із того, що із зустрічного позову вбачається відсутність між сторонами спору щодо визначення місця проживання дитини як такого, тобто позивачем не вказано в чому саме полягає спір між нею та відповідачем. Відсутність спору між сторонами з приводу визначення місця проживання дитини також відображено у висновку органу опіки та піклування №5 від 05.01.2024. Відповідно, оскільки відсутній предмет спору зустрічного позову в частині вимог про визначення місця проживання дитини, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції тавважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 стверджувала, що між сторонами існує спір про місце проживання сина, що і змусило позивача за зустрічним позовом звернутися до суду та що на її думку, не враховано судом першої інстанції під час закриття провадження по справі в частині заявлених позовних вимог.
Положеннями ст. 255 ЦПК України передбачено підстави закриття провадження у справі. Згідно п. 2 ч. 1 даної статті, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Саме на вказані положення містяться посилання суду першої інстанції в оскаржуваній апелянтом ухвалі.
Закриття провадження у справі – це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Матеріалами справи встановлено, що після розірвання шлюбу рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17.08.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився проживати разом з матір`ю – ОСОБА_1 . При цьому, під час розгляду справи по суті про розірвання шлюбу, питання щодо визначення місця проживання дитини не вирішувалося, сторони до суду із відповідним позовом не зверталися. Разом з тим, дані обставини вбачаються в тому числі й з висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області як органу опіки та піклування № 5 від 05.01.2024 року (а.с. 85-86) та з висновку органу опіки та піклування № 4 від 05.01.2024 року про визначення місця проживання дитини, згідно змісту якого батько – ОСОБА_2 не заперечує щодо визначення місця проживання малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю – ОСОБА_1 (а.с. 88, 88 зворот).Звертаючись 29.09.2023 року до суду із позовом щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у вихованні та спілкуванні з дитиною, ОСОБА_2 в свою чергу жодних вимог відносно визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 не заявляв, натомість підтвердивши наведені у висновку обставини щодо відсутність будь-яких заперечень відносно місця проживання малолітнього сина з матір`ю, що вбачається з наявного в матеріалах справи відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллівського міського суду Одеської області від 18.03.2024 року (а.с. 165-172). Окрім того, відсутність будь-яких заперечень ОСОБА_2 щодо місця проживання малолітнього сина – ОСОБА_3 також вбачається з наявної в матеріалах справи копії заяви безпосередньо ОСОБА_2 згідно змісту якої останній не заперечував та не заперечує щодо місця проживання сина з матір`ю. 
З огляду на вищенаведені встановлені апеляційним судом обставини, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень позивача – ОСОБА_2 , котрий є батьком малолітнього – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно місця проживання сина з матір`ю – ОСОБА_1 , що в повній мірі підтверджується наявними матеріалами справи, в тому числі відсутність будь-яких належних у розумінні положень ст. 77 ЦПК України доказів на підтвердження доводів апелянта в цій частині, апеляційний суд відхиляє дані доводи як необґрунтовані та нічим не підтверджені. 
Стосовно інших посилань апелянта, а саме на не врахування судом першої інстанції відомостей, наведених у висновку органу опіки та піклування № 5 від 05.01.2024 року, в якому зазначається, що «дитина часто бачиться з батьком приїжджає до нього в гості, проводить з батьком вільний час тощо», слід зазначити, що дані обставини вже були досліджені та враховані під час вирішення справи по суті за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Чорноморська міська рада Одеської області в особі органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у вихованні та спілкуванні з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, встановлення графіку спілкування з дитиною, шляхом ухвалення відповідного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.03.2024 року та за результатами перегляду якого, дане рішення було змінено, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в редакції постанови Одеського апеляційного суду від 20.06.2024 року (а.с. 174-180).
Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини справи в своїй сукупності, оскільки доводи апелянта не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відносно частини заявлених позовних вимог, апеляційний суд у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та оскаржуваної ухвали суду першої інстанції - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 18 березня 2024 року про закриття провадження – залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду                 А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік