Справа № 444/4137/23                                Головуючий у 1 інстанції: Оприск З. Л. 
Провадження № 22-ц/811/1628/24                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        09 грудня 2024 року                                                        м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Ванівського О.М.,
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
секретаря: Ковальчука Ю.П.,
з участю: апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката Гудз Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  – адвоката Гудз Роксолани Андріївни на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа Служба у справах дітей Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області, про оспорення батьківства,-

                                               в с т а н о в и в:

       В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про оспорення батьківства.
       В обґрунтування позовних вимог зазначала, що сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, проте у них народилася дочка ОСОБА_3 . З середини грудня 2011 року ОСОБА_2 став проживав окремо, займався виключно своїм життям. Відповідач із трьох тижнів з народження доньки взагалі не цікавився її станом здоров`я чи станом в цілому, не виявляв жодного бажання займатися її вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки не надавав. Жодного разу відповідач не дарував подарунків своїй дочці на жодне свято. З моменту народження доньки позивач одна займалася вихованням та матеріальним забезпеченням дочки. із 2012 року по даний час органами ВДВС у Львівській області жодного разу не стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти із відповідача. У подальшому, у 2018 році позивач уклала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище із ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . Даний шлюб було розірвано на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2019 року у справі №461/3172/19. 12 липня 2021 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_7 та змінила прізвище із ОСОБА_6 на ОСОБА_8 . Коли дитина хворіла, відповідач її не провідував, не цікавився станом її здоров`я та не надавав жодної матеріальної допомоги на лікування. Впродовж багатьох років батько не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не бачиться з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. Малолітня ОСОБА_3 фактично із народження не бачила батька, адже відповідач навіть в телефонному режимі не підтримує з нею зв`язок, не виявляє до доньки батьківської уваги, турботи, доля дитини його не цікавить. До того ж, відповідач не являється біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 , про що позивачу стало відомо 16.08.2023 року, а останнього було записано у Свідоцтві про народження у графі батька у зв`язку із тим, що станом на дату народження доньки позивач, із відповідачем проживала у цивільному шлюбі та мали взаємні права та обов`язки. Біологічним батьком ОСОБА_3 був ОСОБА_9 . Згідно висновку Служби у справах дітей Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області №5/1 від 23 жовтня 2023 року встановлено, що остання вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що станом на дату реєстрації дитини у органах реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_1 не було відомо про факт батьківства ОСОБА_9 , а дізналася про відсутність кровного споріднення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 лише після одержання результатів експертизи зразка епітелію, проведеної вже після смерті ОСОБА_9 , що на думку позивача вказує на поважність пропуску процесуального строку на оспорення батьківства. Просила (в новій редакції позовної заяви): визнати поважними причини пропуску строку та поновити ОСОБА_1 строк для оспорення батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 ; Виключити дані про ОСОБА_2 , як батька, з актового запису №5664 від 03 грудня 2011 року про народження ОСОБА_3 , який зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції; Встановити факт батьківства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести дані про ОСОБА_9 , як батька до актового запису №5664 від 03 грудня 2011 року про народження ОСОБА_3 , про що видати відповідне Свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
       Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 24 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
       Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 – адвокат Гудз Роксолана Андріївна, подавши апеляційну скаргу. 
       З рішенням суду не погоджується, оскільки вважає, що в ході судового розгляду судом допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та рішення прийнято всупереч нормам матеріального та процесуального законодавства.
       Вказує, що 16 серпня 2023 року позивачу стало відомо про те, що відповідач ОСОБА_2 не є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 .
       Лише після отримання висновку№79/2023-МГ судово-медичної експертизи, яка підтверджувала біологічне батьківство ОСОБА_9 , у ОСОБА_1 виникла необхідність звернення до Жовківського районного сду Львівської області із позовними вимогами про оспорення батьківства.
       Зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
       Вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог застосувавши однорічний строк позовної давності із власної ініціативи, оскільки жоден з учасників справи не подавав заяви про застосування строків позовної давності.
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задоволити.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката Гудз Р.А.,, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
       Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.
       Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. 
       Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що даному випадку батьківство оспорюється особою, яка відповідно до положень ст. 136, 138 СК України та правової позиції, викладеної в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, не має права на це оспорення, відтак відсутні правові підстави для поновлення строку на його здійснення. Оскільки запис про батька дитини органами РАЦС вчинено відповідно до ст. 126 СК України на підставі заяви про визнання батьківства ОСОБА_2 , а не згідно зі ст. 135 СК України, керуючись положеннями ч.1 ст. 130 СК України, відсутні правові підстави для встановлення факту батьківства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відтак в задоволенні даної позовної вимоги потрібно відмовити.
       Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції.
       Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
       З копії рішення Турківського районного суду Львівської області від 07.06.2012 року вбачається, що винесено рішення щодо стягнення на користь позивачки на утримання ОСОБА_3 аліментів щомісячно в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи із 24 травня 2012 року і до досягнення неповноліття.
       З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 вбачається, що у 2018 році позивач уклала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище із ОСОБА_10 на ОСОБА_6 .
       З копії рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2019 року у справі №461/3172/19 вбачається, що шлюб позивачки із ОСОБА_4 було розірвано.
       З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що 12 липня 2021 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_7 та змінила прізвище із ОСОБА_6 на ОСОБА_8 .
       Згідно відповіді на адвокатський запит, поданий до Червоноградського ВДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.09.2015 року, 30 вересня 2015 року державним виконавцем Стельмахом А.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки згідно постанови про визначення підслідності виданої прокуратурою м. Червонограда, боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що за територіальністю відноситься до ВДВС Жовківського РУЮ.
       Жовківським відділом ДВС у Львівському районі Львівської області у відповідь на Адвокатський запит повідомлено про те, що згідно даних АСВП станом на 04.10.2023 у вказаному відділі на виконанні не перебуває виконавче провадження у справі Турківського районного суду Львівської області, що підтверджується копією листа Жовківського ВДВС у Львівському районі Львівської області від 04.10.2023 року № 16224.
       З копії рішення виконавчого комітету Жовтанецької сільської ради від 26 жовтня 2023 року № 177 вбачається, що вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по відношенню до дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
       З висновку органу опіки та піклування Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що батько не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини 23.10.2023 року розглядалося дане питання, запрошувались батьки дитини, однак батько ОСОБА_2 на засідання Комісії не з`явився. 12 жовтня 2023 року працівниками Служби у справах дітей Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області обстежено умови проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 , в ході обстеження встановлено, що квартира складається з 1-ї кімнати, кухні, коридору та ванни. Умови проживання добрі, дитина забезпечена усім необхідним для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля. Враховуючи наведене, комісія вважає, що доцільно позбавити громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав по відношенню до дочки ОСОБА_3 .
       З копії висновку експерта № 79/2023-мг від 08.09.2023 року вбачається, що труп № 1061, що опізнаний як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ймовірність батьківства складає 99,9974%.
       З копії листа Відділу ДРАЦС у місті Львові №1630-32.28-108 від 21.12.2023 року підставою внесення відомостей про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 , була заява про визнання батьківства № 272/03-21 від 03.12.2011 року, подана відповідно до ст. 126 СК України.
       Відповідно до ч.2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
       Відповідно до ч.1 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.
       Відповідно до ч.2 ст. 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.
       Відповідно до ч.3 ст. 138 СК України до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.
       Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство.
       Відповідно до ч.1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.
Встановлено, що старший сержант ОСОБА_9 , факт батьківства якого відносно малолітньої ОСОБА_3 просить встановити ОСОБА_1 , був призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_6 , загинув поблизу с.Іванівське, Бахмутськогорайону, Донецької області.
       Колегія суддів враховує, що встановлення такого факту може вплинути не лише на правовідносини пов`язані із виплатою одноразової грошової допомоги, яка передбачена у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а й на всі інші цивільні відносини, які виникають у зв`язку з цим, зокрема спадкові.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
       Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
       Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, пункт 31.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц).
       Згідно пункту 4 частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.
Втім судом першої інстанції, в порушення статей 51,  197 ЦПК України не вирішено питання щодо складу осіб, які мають брати участь у розгляді справи, а апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості усунути такі недоліки. 
Оскільки встановлення факту батьківства ОСОБА_9 відносно малолітньої ОСОБА_3 можуть вплинути на права та інтереси спадкоємців ОСОБА_11 , а також  ІНФОРМАЦІЯ_7 , такі повинні бути залучені до участі у справі.. 
Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод такеконституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
       Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Гудз Роксолани Андріївни – задовольнити частково.
Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 квітня 2024 року – змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
         Повний текст постанови складено 23 грудня 2024 року.

Головуючий :                                                         Ванівський О.М.

Судді:                                                                 Цяцяк Р.П.

                                                                        Шеремета Н.О.