ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/11671/23                                              Суддя (судді) першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  04 лютого 2025 року                                                                       м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Єгорової Н.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
                                                       В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження ОСОБА_1 з 20.03.2024 року розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням усіх надбавок, доплат, підвищень, проведених індексацій, проведених та подальших перерахунків, десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням усіх надбавок, доплат, підвищень, проведених індексацій, проведених та подальших перерахунків, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, з 20.03.2024 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулось з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2024 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
03.10.2024 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 у порядку ст. 383 КАС України.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 від 03.10.2024 року (вх. від 03.10.2024 року №46584/24) щодо визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення у справі №580/11671/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024 року у справі №580/11671/23 в частині обмеження ОСОБА_1 виплати індексації з 01.03.2024 року.
Ухвалено направити Пенсійному фонду України (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд.9, код ЄДРПОУ 00035323) окрему ухвалу для вчинення дій з виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024 року у справі №580/11671/23.
Зобов`язано Пенсійний фонд України повідомити Черкаський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів протягом одного місяця після надходження цієї ухвали.
У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви позивача, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі за заявою щодо визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024 року у справі №580/11671/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо обмеження ОСОБА_1 з 20.03.2024 року розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням усіх надбавок, доплат, підвищень, проведених індексацій, проведених та подальших перерахунків, десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням усіх надбавок, доплат, підвищень, проведених індексацій, проведених та подальших перерахунків, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, з 20.03.2024 року.
На виконання вказаного судового рішення, здійснено перерахунок пенсії позивача та нараховано її з 20.03.2024 року у розмірі 40009,38 грн., а саме: 45139,71 грн. - основний розмір пенсії від середнього заробітку; 474,50 грн. - додаткова пенсія інвалідам 1групи з числа ліквідаторів ЧАЕС; 70,00 грн - цільова допомога інвалідам війни I-ї групи; 1180,50 грн - підвищення інвалідам війни 1 групи (50% від 2361 грн.); 354,15 грн - ДСД на догляд інвалідам I групи (15% від 2361 грн.); 5381,28 грн - обмеження в індексації з 01.03.2023 року; 1828,20 грн - обмеження в індексації з 01.03.2024 року.
Позивач, не погоджуючись із обмеженням індексації пенсії, звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
За приписами ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
З аналізу зазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Таким чином, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.
Так, згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.
Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.
Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».
З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.
Конституційний Суд України у абз.3 резолютивної частини рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Як було зазначено вище, на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024 року у справі №580/11671/23, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача та нараховано її з 20.03.2024 року у розмірі 40009,38 грн., а саме: 45139,71 грн. - основний розмір пенсії від середнього заробітку; 474,50 грн. - додаткова пенсія інвалідам 1групи з числа ліквідаторів ЧАЕС; 70,00 грн - цільова допомога інвалідам війни I-ї групи; 1180,50 грн - підвищення інвалідам війни 1 групи (50% від 2361 грн.); 354,15 грн - ДСД на догляд інвалідам I групи (15% від 2361 грн.); 5381,28 грн - обмеження в індексації з 01.03.2023 року; 1828,20 грн - обмеження в індексації з 01.03.2024 року.
Отже, обмеження індексації при розрахунку пенсії позивача суперечить постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024 року у справі №580/11671/23, якою зобов`язано відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням усіх надбавок, доплат, підвищень, проведених індексацій, проведених та подальших перерахунків, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, з 20.03.2024 року.
Таким чином, з огляду на правовий статус Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, як суб`єкта владних повноважень по відношенню до позивача, як громадянина України, який за наслідками судового захисту вправі очікувати на своєчасне та у повному обсязі поновлення порушених прав з боку державних органів, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч рішенню суду, яке набрало законної сили, протиправно визначено до виплати пенсію після перерахунку з обмеженням максимального розміру.
Згідно з ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Частиною першою статті 249 КАС України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Відповідно до ч.5 ст.249 КАС України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності направити Пенсійному фонду України окрему ухвалу для вчинення дій з виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024 року у справі №580/11671/23.
Щодо вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області вжити заходи щодо усунення порушень п.9 ч.1 ст.129, ст.129-1 Конституції України шляхом здійснення з 20.03.2024 року виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням проведених індексацій в повному обсязі, проведених та подальших перерахунків, без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, судом першої інстанції вірно зауважено про те, що у порядку ст.383 КАС України суд не уповноважений зобов`язувати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Натомість, передбачено направлення окремої ухвали для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15, від 02.02.2016 року у справі №804/14800/14.
Відповідно до абзацу10 пункту 9 рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 року №3 рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини, враховуючи все вищезазначене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, з метою ефективного судового захисту прав позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду.
Відповідно до вимог частини 1 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Єгорова Н.М.