ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2489/24  Номер провадження 33/814/1300/24	Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Семехи Д.С., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Семехи Дмитра Сергійовича на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 17000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 25.07.2024 року о 21.45 годині в м. Полтава, пр-т Миколи Вавілова, 13/42 водій керував автомобілем OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Відмова фіксувалася із застосуванням технічних засобів, а саме на боді-камери №470336, 470494, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Семеха Д.С. подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Полтави, провадження по справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанову суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, викладені судом першої інстанції факти суперечать обставинам справи, а діям поліцейського та ОСОБА_1 судом надана невірна оцінка, що призвело до ухвалення не справедливого рішення.
На підтвердження своєї позиції посилається на те, що за кожним складеним адміністративним матеріалам поліцейський роз`яснював ОСОБА_1 його права та обов`язки.
Акцентує увагу, що КУпАП передбачає, що поліцейський зобов`язаний роз`яснити особі, відносно якої складається адміністративні протоколи чи постанова, її права та обов`язки по кожному окремо складеному адміністративному матеріалів.
Крім того, посилається на те, що поліцейський не повідомив, що ОСОБА_1 , має ознаки алкогольного сп`яніння та не перелічив їх.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.07.2024 року о 21.45 годині в м. Полтава, пр-т Миколи Вавілова, 13/42 водій ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Відмова фіксувалася із застосуванням технічних засобів, а саме на боді-камери №470336, 470494, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №629900, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.07.2024 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №535275,відеозаписом долученим до матеріалів справи та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи. 
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.
В доводах апеляційної скарги зазначається, що постанову суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, викладені судом першої інстанції факти суперечать обставинам справи, а діям поліцейського та ОСОБА_1 судом надана невірно оцінка, що призвело до ухвалення не справедливого рішення, апеляційний суд відхиляє дані доводи виходячи з наступного.

Із долученого відеозапису до матеріалів справи вбачається, що із долученого до матеріалів вбачається, що працівники поліції переслідують автомобіль OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_1 , згодом працівниками поліції був зупинений вище зазначений транспортний засіб, ОСОБА_1 було роз`яснено за, що був зупинений працівниками поліції (хронологічний відрізок 22:16:40 – триває далі), в подальшому водієві було роз`яснено права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та одночасно зазначено, що в останнього було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння та одночасно запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі (хронологічний відрізок 22:18:25 – триває далі). ОСОБА_1 на місці відмовився від проходження огляду, працівники поліції роз`яснив, що повторно пропонується пройти огляд , що в разі, якщо останній буде уникати проходження огляд, дії останнього будуть розцінювати, як відмова. ОСОБА_1 ухиляється від проходження огляду, тому дії останнього були розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду та в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Щодо інших доводів, апеляційний суд не бере до уваги, так як зазначені порушення в доводах апеляційної скарги не є суттєвим та жодним чином не вплинуло на правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №629900 від 25.07.2024 року, відповідно до якого вбачається, що в останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.07.2024 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №535275 та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисник ОСОБА_1 – адвокат Семеха Д.С. задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Семехи Дмитра Сергійовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2024 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                 Г.Л. Карпушин