ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1958/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/5206/24 Категорія: 305010900 	Позарецька С. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25 грудня 2024 року                                                                                            м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., СіренкоЮ.В.	

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача адвоката Лисенка М.П. на заочне рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08.10.2024 (повний текст складено 14.10.2024, суддя в суді першої інстанції Позарецька С.М.) у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1  про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

МТСБУзвернулося у квітні 2024 року до суду з даним позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаної з регламентною виплатою у розмірі 5078,21 грн., вартість послуг експерта у розмірі 1150 грн. та судовий збір, мотивуючи про те, що 02.08.2022 о 21 год. 20 хв. у м. Черкаси, по вул. О. Дашкевича, 19 відбулася ДТП за участю транспортного засобу марки AUDI A6 н/з НОМЕР_1 під керування відповідача та транспортного засобу марки FORD FOCUS н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
На час настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/5774/22 встановлена вина відповідача у ДТП.
07.08.2022 потерпілий звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування. 
28.09.2022 оцінювачем ОСОБА_3 було складено звіт №А09-14 про оцінку автомобіля FORD FOCUS н/з НОМЕР_2 і встановлено вартість матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля, у розмірі 5813,85 грн. з урахуванням ПДВ.
Позивач на підставі довідки №1 від 05.10.2022 та наказу №3/9266 від 05.10.2022 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілому в загальному розмірі 5078,21 грн. Також позивачем понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у сумі 1150 грн. 
Так як цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП на час її спричинення застрахована не була, позивач, який здійснив страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, має право на регресну вимогу до винуватця, що й обумовило звернення з цим позовом до суду.
Заочним рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08.10.2024 позовні вимоги у справі відхилено з підстав того, що позивачем не доведено здійснення виплати коштів потерпілому у розмірі 5078,21 грн. та коштів за проведення дослідження та складання звіту від 28.09.2022 ФОП ОСОБА_4 у розмірі 1150 грн. 
На думку районного суду, сам по собі факт наявності акту №109, рахунку-фактури №109, а також довідки №1 та наказу №3/9266, не свідчать про здійснення фактичної оплати МТСБУ відповідних грошових коштів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача адвокат Лисенко М.П. подав 19.11.2024 засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позовні вимоги у справі. В обґрунтування вказано на те, що кошти страхового відшкодування потерпілому з боку позивача були дійсно виплачені, що підтверджується відсутністю претензій потерпілого. Крім того, фактична виплата коштів підтверджується платіжними інструкціями №934549 від 07.10.2022 та №934353 від 30.09.2022, які скаржник просить долучити до матеріалів справи на стадії апеляційного перегляду справи.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило .
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення збитків у сумі 6 228,21 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При розгляді справи встановлено, що 02.08.2022 о 21 год. 20 хв. у м. Черкаси по вул. О.Дашкевича, 19 відбулася ДТП за участю транспортного засобу AUDI A6 н/з НОМЕР_1 під керування відповідача та транспортного засобу марки FORD FOCUS н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . 
Унаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність потерпілого ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «СК «Українська страхова група», відповідно до полісу серія ЕР №207689964 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Однак на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси по справі №712/5774/22 вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлена і доведена; на цю особу накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. 
Дане судове рішення набрало законної сили 30.08.2022.
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої її ухвалено, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
07.08.2022 потерпілий ОСОБА_2 звернувся до позивача МТСБУ із заявою про страхове відшкодування і з повідомленням про настання ДТП. За результатами звернення потерпілого та розгляду його заяви, позивачем було відкрито регресну справу №85742.
Відповідно до звіту №А09-14 від 28.09.2022, складеного ФОП ОСОБА_4 , а саме оцінювачем ОСОБА_3 , який перебуває у трудових відносинах з ФОП, про оцінку автомобіля FORD FOCUS н/з НОМЕР_2 , визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля, становить 5813,85 грн. з урахуванням ПДВ.
Відповідно до даних довідки №1 від 05.10.2022 та наказу №3/9266 від 05.10.2022, наданих МТСБУ, про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, до сплати потерпілому ОСОБА_2 визначено 5078,21 грн. 
За даними рахунку-фактури №109 від 28.09.2022 за експертні послуги по справі №85742 ФОП ОСОБА_4 визначено платнику МТСБУ 1150 грн. 
Як зазначено у акті №109 виконаних робіт, відповідно до листа МТСБУ по справі №85742, даний акт є підставою для проведення розрахунку між замовником МТСБУ та виконавцем ФОП ОСОБА_4 1150 грн. 
При цьому, відповідні платіжні документи щодо фактичної сплати зазначених коштів, заявлених до стягнення у справі, при її розгляді судом першої інстанції були відсутні.
На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, отже в силу приписів підп. а) п. 41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодувало шкоду, оскільки її заподіяно транспортним засобом транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, за заявою потерпілого  ОСОБА_2 .
Ураховуючи вимоги законодавства про страхування, страховик, що виплатив страхове відшкодування, звернувся із регресними вимогами до винуватця ДТП, про стягнення сплачених сум, які є предметом розгляду в цій справі.
Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».
Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також ст. 1191 ЦК України, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
При цьому за змістом ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо цивільно-правова відповідальність власника автомобіля на момент ДТП не була застрахована згідно відповідного поліса обов`язкового страхування виплату страхового відшкодування потерпілому забезпечує Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ – позивач у даній справі).
Відповідно до підпункту 38.2.1. пункту 38.2 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
За обставин цієї справи відповідач, не маючи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, своїми протиправними діями спричинив ДТП, внаслідок якого було пошкоджено транспортний засіб потерпілого  ОСОБА_2 , якому МТСБУ виплатило страхове відшкодування та в силу вимог ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» отримало право зворотної вимоги (регресу) в розмірі виплаченого страхового відшкодування.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи вищевикладене правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, до предмету доказування у справі входить встановлення на підставі наданих сторонами доказів, зокрема, факту виплати потерпілій в ДТП з вини позивача особі, коштів страхового відшкодування (регламентної виплати), які позивач просить стягнути з відповідача у порядку регресу.
Таким чином судом першої інстанції вірно зазначено про те, що позивачем не надано суду доказів здійснення фактичної виплати коштів страхового відшкодування потерпілому, адже такі доводи позивача підтверджуються лише прийнятими рішеннями про здійснення виплати, а не доказами її проведення – квитанціями про фактичних перерахунок чи видачу коштів.
Аргументи скаржника про те, що виплата коштів підтверджується відсутністю претензій потерпілого на увагу не заслуговують, так як зазначена обставини має встановлюватися за іншими джерелами доказування, а саме бухгалтерськими документами про перерахунок коштів, а не фактом стверджуваної відсутності заперечень їх одержувача щодо надходження коштів.
Надаючи оцінку аргументам скаржника про те, що фактична виплата коштів підтверджується платіжними інструкціями №934549 від 07.10.2022 та №934353 від 30.09.2022, які скаржник просить долучити до матеріалів справи на стадії апеляційного перегляду справи, апеляційний суд робить такі висновки.
Зазначені докази не подавалися позивачем до суду першої інстанції та їй не надавалась оцінка при вирішенні спору у справі.
Так у пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.
Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 145/474/17.
У даному випадку позивачем не обґрунтовано причини неподання ним відповідних доказів (квитанцій про оплату коштів) до суду першої інстанції, отже за положеннями частини третьої статті 367 ЦПК України апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості провести дослідження доказів, які долучаються до апеляційної скарги та які необґрунтовано не надавались суду першої інстанції, як у цій справі.
З урахуванням наведеного апеляційний суд констатує, що позивач не довів доказами факту виплати коштів потерпілій в ДТП особі, отже підстав для задоволення регресних вимог щодо стягнення таких коштів з винуватця ДТП не має.
Отже висновки суду першої інстанції в даній справі по суті позовних вимог є вірними.
Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана апеляційна скарга не містить.
Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже заочне рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08.10.2024 у даній справі належить залишити без змін, а подану апеляційну скаргу – без задоволення.
На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за скаржником.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – відхилити.
Заочне рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 08.10.2024 у даній цивільній справі – залишити без змін.
Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 25.12. 2024.

Суддя-доповідач                        

Судді