УХВАЛА
30 грудня 2024 року 
м. Київ
справа № 338/380/24
провадження № 61-17282ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області 07 червня 
2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області 
від 07 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ директора Богородчанського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» № 45-к від 15 лютого 2024 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника служби газовимірювань та метрології Богородчанського промислового майданчика Богородчанського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника служби газовимірювань та метрології Богородчанського промислового майданчика Богородчанського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів з 15 лютого 
2024 року.
Стягнуто з ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на користь              ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 
216 990 грн за період з 15 лютого 2024 року по 07 червня 2024 року.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішення суду допущено до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 
57 515 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» задоволено. Рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області 07 червня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .
17 грудня 2024 року  ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області 07 червня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року (повний текст якої складено 
15 листопада 2024 року), справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
У касаційній скарзі, заявник вказує, що копію повного тексту постанови апеляційного суду було виготовлено 18 листопада 2024 року, отримано його представником 19 листопада 2024 року. Враховуючи зазначенні обставини, а також те, що загальний доступ до постанови апеляційного суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень було забезпечено надання 20 листопада    2024 року, касаційна скарга заявника підлягає прийняттю до розгляду.
Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що апеляційний суд застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17, від 25 липня 2018 року у справі № 333/5649/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі 
№ 922/393/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 447/1236/18, від 16 грудня 
2020 року у справі № 908/1908/19, від 13 квітня 2021 року у справі № 909/722/14 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Також зазначає, що суд апеляційної інстанції не дослідив належним чином зібрані у справі докази (вказує на те, що частина доказів є підробними). Суд апеляційної інстанції безпідставно прийняв нові докази (покази свідка) на стадії апеляційного розгляду справи, яких на час розгляду справи у суді першої інстанції не існувало (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області 07 червня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області 07 червня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року.
Витребувати з Богородчанського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 338/380/24.
Роз`яснити іншому учаснику справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 січня 2025 року. 
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                          Є. В. Синельников
                                                                                                 О. М. Осіян
                                                                                                 В. В. Шипович