ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/6864/24                                          Головуючий в 1 інст. Крулікова А.В.
Провадження №33/807/243/25                                                 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Розума О.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Розума О.В. на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2024 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 25 липня 2024 року о 12 год. 35 хв., ОСОБА_1 у м. Запоріжжі по вул. 40 річчя Перемоги, буд. 65-а, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager, результат 2,86 проміле, тест № 2622, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Розум О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні ДТП, оскільки матеріли справи не містять даних, що в діях ОСОБА_1 існує склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування наведеного зазначив, що суд як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП послався на дані, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 817296 від 25 липня 2024 року, відео з бодікамер та рапорт поліцейського. Однак, сторона захисту вважає, що вказані висновки суду зроблені без належного дослідження всіх доказів в матеріалах справи та без урахування пояснень свідків та учасників ДТП.
Вказує, що стороною захисту до суду був наданий відеозапис опитування поліцейського ОСОБА_2 , у справі № 333/6794/24, де останній чітко підтвердив, що екіпаж поліції приїхав на виклик потерпілої та саме потерпіла надала свідчення, що ОСОБА_1 автомобілем не керував. Між тим, з відеозапису вбачається, що поліцейський просить потерпілу написати, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем в стані сп`яніння. Сама потерпіла не підтвердила, що ОСОБА_1 керував автомобілем. В матеріалах справи взагалі відсутні пояснення потерпілої та докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
У зв`язку з наведеним адвокат Розум О.В. просить постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 листопада 2024 року скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.
Клопотання обґрунтовує тим, що копію оскаржуваного рішення (вступну та резолютивну частину) отримав через електронний суд 27 листопада 2024 року. Отже, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.
У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено. 
Так, матеріали провадження не містять відомостей на спростування тверджень апелянта про отримання оскаржуваної копії постанови суду, через електронний суд 27 листопада 2024 року.
Суд апеляційний інстанції враховуючи вказане, дійшов до висновку, що адвокат Розум О.В. за таких обставин пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а відтак цей строк підлягає поновленню. 
Враховуючи належне повідомлення  ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника – адвоката Розума О.В., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КК України.
У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Розум О.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказав, що на відеозаписі події зафіксовано, як спочатку ОСОБА_1 визнав факт керування ним автомобілем, однак згодом заперечив даний факт.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Розума О.В., перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 817296 від 25 липня 2024 р. підтверджується:
- роздруківкою до протоколу з приладу «Драгер» 6810 від 25 липня 2024 р. з результатом 2, 86‰, з яким ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом (а.с. 1а);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому означені виявленні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат проведеного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810» позитивний - 2, 86‰. З результатом ОСОБА_1 погодився, шляхом проставляння у відповідній графі власного підпису.(а.с. 2)
- відеозаписом події (а.с 5).
Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest Drager 6810 за згодою останнього, за результатами якого встановлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 2,86 проміле.
Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом суддя апеляційного суду, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає необґрунтованими.
Так, доданим до протоколу відеозаписом зафіксовано припаркований транспортний засіб ОСОБА_1 позаду транспортного засобу «Ланос», що має зовнішні пошкодження. Власниця пошкодженого автомобіля зазначила, що водій транспортного засобу ЗАЗ здійснив зіткнення з її автомобілем, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. При цьому, вказавши на водія ОСОБА_1 , який знаходився на водійському сидінні автомобіля ЗАЗ. Далі, зафіксовані пояснення водія ОСОБА_3 з приводу дорожньо-транспортної пригоди, де останній зазначив, що він "під`їхав, під нажав, підштовхнув». Жодних заперечень щодо керування транспортним засобом за вищевказаних обставин ОСОБА_1 не висловлює. Навпаки ОСОБА_1 зазначає, що вчинив дурницю та підтвердив керування ним транспортним засобом (час запису 00:20:27). Зафіксовано факт виявлення працівниками поліції у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Далі, зафіксовано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного пристрою «Драгер» з результатом – 2,86 проміле. Попередження про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оголошення ОСОБА_1 його процесуальних прав. Складання протоколу.
Отже, з огляду на сукупність вказаних обставин, у судді апеляційного суду не виникає сумнівів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці, а позиція сторони захисту спрямована на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.
Слід зазначити, що відеозапис наявний на технічному носії, наданий у достатньому об`ємі задля розуміння обставин, які є важливими у контексті складеного відносно  ОСОБА_1 протоколу.
Сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду з приводу доведеності провини  ОСОБА_1 та їх відповідність критерію достатності для такого висновку.
Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим суддя апеляційного суду доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним. 
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Розуму Олександру Вікторовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2024 року.
Апеляційну скаргу адвоката Розума Олександра Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 333/6864/24