ПОСТАНОВА                                                                                                 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 757/12894/20-ц
провадження № 61-6143св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів:  Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,                Тітова М. Ю.,        
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про стягнення коштів 
 
за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Печерського районного суду міста Києва                               від 20 вересня 2023 року у складі судді Матійчук Г. О. та постанову Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року у складі колегії суддів:                           Матвієнко Ю. О., Мельника Я. С., Гуля В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», банк) на свою користь 866 962,61 євро, а саме за такими договорами банківського вкладу в іноземній валюті (євро):
- від 25 жовтня 2004 року № 0s48756116: 10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 252,08 євро - проценти за три місяці строку дії договору; 14 437,06 євро - проценти за строк після закінчення строку дії депозитного договору до дня заявлення позовних вимог; 4 320,58 євро - 3 % річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України;
- від 25 жовтня 2004 року № 0s48756117: 10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 252,08 євро - проценти за три місяці строку дії договору; 14 437,06 євро - проценти за строк після закінчення строку дії депозитного договору до дня заявлення позовних вимог; 4 320,58 євро - 3 % річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України;
- від 25 жовтня 2004 року № 0s48756118: 10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 252,08 євро - проценти за три місяці строку дії договору; 14 437,06 євро - проценти за строк після закінчення строку дії депозитного договору до дня заявлення позовних вимог; 4 320,58 євро - 3 % річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України;
- від 25 жовтня 2004 року № 0s48756119: 10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 252,08 євро - проценти за три місяці строку дії договору; 14 437,06 євро - проценти за строк після закінчення строку дії депозитного договору до дня заявлення позовних вимог; 4 320,58 євро - 3 % річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України;
- від 25 жовтня 2004 року № 0s48756120: 10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 252,08 євро - проценти за три місяці строку дії договору; 14 437,06 євро - проценти за строк після закінчення строку дії депозитного договору до дня пред`явлення позовних вимог; 4 320,58 євро - 3 % річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України;
-від 25 жовтня 2004 року № 0s48756121: 3 048,56 євро - номінальну суму вкладу; 85,44 євро - проценти за три місяці строку дії договору; 4 847,48 євро - проценти за строк після закінчення строку дії депозитного договору до дня заявлення позовних вимог; 1 317,25 євро - 3 % річних відповідно до частини другої статті     625 ЦК України;
- від 04 листопада 2004 року № 0s48756128: 234 902,77 євро - номінальну суму вкладу; 6 506,24 євро - проценти за три місяці строку дії договору;                                  372 623,68 євро - проценти за строк після закінчення строку дії депозитного договору до дня заявлення позовних вимог; 101 744,39 євро - 3 % річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
 
Як на обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що після закінчення строку дії депозитних договорів він неодноразово звертався до банку       з вимогою повернути кошти і відсотки, проте службові особи банку йому повідомляли про тимчасову неможливість такого повернення.
 
Зокрема, у відповіді директора Правобережного відділення ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Дніпропетровська Добронравової І. І. від 08 червня 2005 року                                           № 08.01.07.08.0.0/843 повідомлялося, що за обставинами, викладеними в заявах ОСОБА_1 , проводиться службова перевірка, після закінчення якої буде вирішено питання щодо повернення його вкладів, про результати перевірки він буде проінформований найближчим часом. Однак відповіді на свою заяву позивач не отримав.
 
У відповіді директора Дніпровського регіонального управління ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Моцака B. C. від 23 серпня 2005 року № 08.0.0.0/2-3307 повідомлялося, що в процесі службового розслідування з`ясувалося, що кошти за депозитними договорами ОСОБА_1 перебувають у розпорядженні колишнього заступника директора Правобережного відділення ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_2 За зверненням банку, у т. ч. за цими фактами, УСБУ                                   у Дніпропетровській області порушило кримінальну справу за частиною п`ятою статті 191 КК України. Питання про повернення коштів вирішуватиметься залежно від результатів розслідування кримінальної справи. В цей самий період подібні відповіді отримали й інші депозитні вкладники.
 
Такі дії банку, на думку позивача, є незаконними, оскільки неповернення депозитів за вимогою вкладника після закінчення дії відповідних договорів є порушенням його прав як вкладника. 
 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 15 березня 2021 року зупинено провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5115/17-ц.
 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2022 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 
 
У серпні 2022 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду в частині.
 
Печерський районний суд міста Києва ухвалою від 02 листопада 2022 року залишив без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог: 
1) про стягнення за депозитним договором від 25 жовтня 2004 року № 0s48756116:                              50 351 379,02 грн пені згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період після закінчення строку дії депозитних договорів і до 31 серпня 2020 року включно;
2) про стягнення за депозитним договором від 25 жовтня 2004 року № 0s48756117:                                 50 351 379,02 грн пені згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період після закінчення строку дії депозитних договорів і до 31 серпня 2020 року включно;
3) про стягнення за депозитним договором від 25 жовтня 2004 року № 0s48756118:                               50 351 379,02 грн пені згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період після закінчення строку дії депозитних договорів і до 31 серпня 2020 року включно;
4) про стягнення за депозитним договором від 25 жовтня 2004 року № 0s48756119:                             50 351 379,02 грн пені згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період після закінчення строку дії депозитних договорів і до 31 серпня 2020 року включно;
5) про стягнення за депозитним договором від 25 жовтня 2004 року № 0s48756120:                          50 351 379,02 грн пені згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період після закінчення строку дії депозитних договорів і до 31 серпня 2020 року включно;
6) про стягнення за депозитним договором від 25 жовтня 2004 року № 0s48756121:                                  15 350 443,96 грн пені згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період після закінчення строку дії депозитних договорів і до 31 серпня 2020 року включно;
7) про стягнення за депозитним договором від 04 листопада 2004 року                      № 0s48756128: 1 182 764 310,10 грн пені згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період після закінчення строку дії депозитних договорів і до 31 серпня 2020 року включно.
 
У червні 2023 року до суду надійшла письмова промова адвоката Дешевого О. А. як представника ОСОБА_1 , у якій він просив задовольнити позовні вимоги           з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, заяви про залишення позову без розгляду в частині та остаточно просив стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 кошти за такими договорами банківських вкладів в іноземній валюті (євро):
1) від 25 жовтня 2004 року № 0s48756116: 10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 280,27 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору;                      1 261,52 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 3,42 євро - проценти за період                                з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 євро - 3 % річних згідно з частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року;
2) від 25 жовтня 2004 року № 0s48756117: 10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 280,27 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору;              1 261,52 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 3,42 євро - проценти за період                         з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 євро - 3 % річних згідно з частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року;
3) від 25 жовтня 2004 року № 0s48756118: 10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 280,27 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору;              1 261,52 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 3,42 євро - проценти за період                         з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 євро - 3 % річних згідно з частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року;
4) від 25 жовтня 2004 року № 0s48756119: 10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 280,27 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору;              1 261,52 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних;  3,42 євро - проценти за період                   з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 євро - 3 % річних згідно з частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року;
5) від 25 жовтня 2004 року № 0s48756120: 10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 280,27 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору;                 1 261,52 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 3,42 євро - проценти за період                         з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 євро - 3 % річних згідно з частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року;
6) від 25 жовтня 2004 року № 0s48756121: 3 048,56 євро - номінальну суму вкладу; 85,44 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 384,58 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 1,04 євро - проценти за період з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 282,06 євро - 3 % річних згідно з частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період з 01 вересня                 2017 року до 31 серпня 2020 року;
7) від 04 листопада 2004 року № 0s48756128: 234 902,77 євро - номінальну суму вкладу; 6 583,71 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору;                29 567,21 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 80,39 євро - проценти за період                  з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 21 733,78 євро - 3 % річних згідно з частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності в три роки до дня звернення до суду за період з 01 вересня 2017 року  до 31 серпня 2020 року.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Печерський районний суд міста Києва рішенням від 20 вересня 2023 року позов задовольнив. Стягнув з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 : 
1) за депозитним договором від 25 жовтня 2004 року № 0s48756116:                              10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 280,27 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 1 261,52 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 3,42 євро - проценти за період з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 євро - 3 % річних за частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності за період з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року;
2) за депозитним договором від 25 жовтня 2004 року № 0s48756117:                               10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 280,27 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 1 261,52 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних;                       3,42 євро - проценти за період з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 євро - 3 % річних за частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності до суду за період з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року;
3) за депозитним договором від 25 жовтня 2004 року № 0s48756118:                              10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 280,27 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 1 261,52 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 3,42 євро - проценти за період з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 євро - 3 % річних за частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності за період з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року;
4) за депозитним договором від 25 жовтня 2004 року № 0s48756119:                                    10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 280,27 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 1 261,52 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних;                    3,42 євро - проценти за період з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 євро - 3 % річних за частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності за період                       з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року;
5) за депозитним договором від 25 жовтня 2004 року № 0s48756120:                               10 000,00 євро - номінальну суму вкладу; 280,27 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 1 261,52 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 3,42 євро - проценти за період з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 925,22 євро - 3 % річних за частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності за період з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року;
6) за депозитним договором від 25 жовтня 2004 року № 0s48756121:                                     3 048,56 євро - номінальну суму вкладу; 85,44 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 384,58 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 1,04 євро - проценти за період з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 282,06 євро - 3 % річних за частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності за період з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року;
7) за депозитним договором від 04 листопада 2004 року № 0s48756128:                          234 902,77 євро - номінальну суму вкладу; 6 583,71 євро - проценти за три місяці строку дії депозитного договору; 29 567,21 євро - проценти за період з 27 січня 2005 року до 03 травня 2017 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних; 80,39 євро - проценти за період з 04 травня 2017 року до 31 серпня 2020 року за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 21 733,78 євро - 3 % річних за частиною другою статті 625 ЦК України з урахуванням строку позовної давності за період з 01 вересня 2017 року до 31 серпня 2020 року.
Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване обґрунтованістю та доведеністю заявлених вимог. 
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
 
Київський апеляційний суд постановою від 18 квітня 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» залишив без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2023 року - без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована законністю й обґрунтованістю рішення суду першої інстанції.  
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги, відзиву на неї, їх узагальнені аргументи 

У квітні 2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2023 року                                  і постанову Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
 
Підставою касаційного оскарження судового рішення банк вказував те, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопад 2021 року у справі № 320/5115/17 та постановах Верховного Суду від 22 лютого 2023 року                 у справі № 757/61563/19, від 18 травня 2018 року у справі № 761/18883/15-ц,                   від 31 липня 2019 року у справі № 201/13687/16-ц, від 28 березня 2018 року                          у справі № 757/1536/15-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 201/15704/15.
 
Касаційна скарга мотивована неврахуванням судами того, що договір банківського вкладу вважається укладеним з моменту зарахування коштів на депозитний рахунок вкладника, однак серед наданих позивачем документів немає тих, які підтверджують дотримання письмової форми договорів про депозитний вклад та внесення грошових коштів до банку - документів встановленої форми, які відповідають вимогам нормативно-правових актів про внесення готівки в касу банку як банківський вклад. Крім того, для оформлення банківського вкладу                                  в обов`язковому порядку відкривається особистий рахунок клієнта на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського рахунку, однак надані позивачем договори про депозитний вклад не містять інформації про відкриті рахунки банківського вкладу. Меморіальний ордер не є документом, який підтверджує факт внесення готівкових коштів на вкладний (депозитний) рахунок.
 
У зв`язку з відсутністю правовідносин між ОСОБА_1 і АТ КБ «ПРИВАТБАНК» немає підстав для нарахування та стягнення процентів за цими договорами. Суди в рішенні не навели ніяких розрахунків стягуваних сум, не перевірили коректність розрахунків позивача.
 
Встановивши, що строк договорів був 3 місяці (без пролонгації) та подання                          26 травня 2005 року заяви про повернення вкладів, суд першої інстанції не врахував, що з моменту закінчення строку договору та/або з моменту розірвання цих договорів нарахування передбачених договорами процентів припиняється,                    з 26 травня 2005 року права та інтереси забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів після закінчення строку дії договорів суд мав відмовити.
 
Також суд помилково не застосував позовну давність, про застосування якої просив банк. 
 
Крім цього, суд першої інстанції не врахував норми податкового законодавства, приймаючи рішення у справі. Так, податкове законодавство передбачає, що суми нарахованих банком відсотків на депозитні кошти та неустойка (пеня, штрафи), стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку та, відповідно, підлягають оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними ПК України.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції. 
 
12 червня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
 
Між ОСОБА_1 і ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», були укладені такі договори депозитних вкладів (з виплатою процентів щомісяця):
 
- від 25 жовтня 2004 року № 0s48756116на суму 10 000,00 євро, строком на три місяці (до 26 січня 2005 року) під 11 % річних. Факт внесення коштів підтверджується меморіальним ордером від 25 жовтня 2004 року № 1. Сума процентів за три місяці становить 276,00 євро, загальна сума заборгованості -                   10 276,00 євро;
 
- від 25 жовтня 2004 року № 0s48756117на суму 10 000,00 євро, строком на три місяці (до 26 січня 2005 року) під 11 % річних. Факт унесення коштів підтверджується меморіальним ордером  від 25 жовтня 2004 року № 2. Сума процентів за три місяці становить 276,00 євро,  загальна сума заборгованості -                  10 276,00 євро;
 
- від 25 жовтня 2004 року № 0s48756118на суму 10 000,00 євро, строком на три місяці (до 26 січня 2005 року) під 11 % річних. Факт унесення коштів підтверджується меморіальним ордером від 25 жовтня 2004 року № 3. Сума процентів за три місяці становить 276,00 євро, загальна сума заборгованості -                   10 276,00 євро;
 
- від 25 жовтня 2004 року № 0s48756119на суму 10 000,00 євро, строком на три місяці (до 26 січня 2005 року) під 11 % річних. Факт унесення коштів   підтверджується меморіальним ордером  від 25 жовтня 2004 року № 4. Сума процентів за три місяці становить 276,00 євро, загальна сума заборгованості -                  10 276,00 євро;
 
- від 25 жовтня 2004 року № 0s48756120на суму 10 000,00 євро, строком на три місяці (до 26 січня 2005 року) під 11 % річних. Факт унесення коштів підтверджується меморіальним ордером  від 25 жовтня 2004 року № 5. Сума процентів за три місяці становить 276,00 євро, загальна сума заборгованості -                10 276,00 євро;
 
- від 25 жовтня 2004 року № 0s48756121на суму 3 048,56 євро, строком на три місяці (до 26 січня 2005 року) під 11 % річних. Факт унесення коштів підтверджується меморіальним ордером  від 25 жовтня 2004 року № 6. Сума процентів за три місяці складала 83,88 євро, загальна сума заборгованості -                 3 132,44 євро;
 
- від 04 листопада 2004 року № 0s48756128на суму 234 902,77 євро, строком на три місяці (до 05 лютого 2005 року) під 11 % річних. Факт унесення коштів підтверджується меморіальним ордером  від 04 листопада 2004 року № 1. Сума процентів за три місяці становить 6 462,18 євро, загальна сума заборгованості - 241 364 ,95 євро.
 
Оригінали цих договорів суд першої інстанції оглянув у судовому засіданні.
 
Всі договори були укладені у Правобережному відділенні ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»     м. Дніпропетровська за участю ОСОБА_2 як заступника директора, що сторони не заперечували.
 
Договори про депозитний вклад з виплатою відсотків щомісяця та меморіальні ордери про отримання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від ОСОБА_1 грошових коштів підписані ОСОБА_2 , працівником Правобережного відділення КБ «ПРИВАТБАНК» м. Дніпропетровська, клієнтом якого тривалий час був позивач ОСОБА_1 . Факт підписання вказаних документів ОСОБА_2 встановлено висновком криміналістичної експертизи, доданим до позовної заяви, що відповідач не заперечував.
 
26 травня і 01 червня 2005 року позивач звертався до відповідача із заявами про виплату вкладів і процентів.
 
Листами банку від 08 червня 2005 року № 08.0107.08.0.0.0/843, від 23 серпня                     2005 року № 08.0.0.0/2-3307 ОСОБА_1 фактично відмовлено у поверненні коштів. 
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,                        є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті                          411 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права                            в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.
 
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
 
Щодо стягнення суми вкладів  
 
Банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі,                 у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).
 
Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).
 
Відповідно до статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається              у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.
 
Згідно з частиною другою статті 1060 ЦК України за договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
 
Згідно з частиною першою статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
 
При вирішенні питання щодо дотримання письмової форми договору необхідно врахувати також пункт 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України                                  від 03 грудня 2003 року № 516 (далі - Положення).
 
Відповідно до пункту 1.4 Положення, пунктів 1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України                                        від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), пункту 8 глави                        2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003 року № 337 (далі - Інструкція № 337), письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.
 
У пункті 10.1 Інструкції № 492 визначено порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.
 
Відповідно до частини першої статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані                  з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.
 
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Встановивши факт укладення між сторонами договорів банківського вкладу                        з унесенням позивачем грошових коштів за цими договорами та відсутність доказів виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення сум вкладів та нарахованих відсотків, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення сум вкладів з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь позивача.
 
За встановлених судами обставин доводи касаційної скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про те, що позивач не надав належних доказів унесення коштів за депозитними договорами, є необґрунтованими.
 
Перевіряючи аргументи касаційної скарги відповідача щодо звернення до суду поза межами позовної давності, суд касаційної інстанції звертає увагу банку  на пункт 2 частини першої статті 268 ЦК України, яким передбачено, що позовна давність не поширюється на вимогу вкладника до банку (фінансової установи) про видачу вкладу, а предметом заявленого у цій справі позову є саме витребування депозитних вкладів та нарахувань за ними, тому ці аргументи є безпідставними. 
 
Інші доводи касаційної скарги судових рішень в указаній частині не спростовують, зводяться до незгоди з ними та необхідності здійснення переоцінки фактичних обставин справи, що перебуває поза межами повноважень Верховного Суду (стаття 400 ЦПК України).
 
Щодо стягнення процентів за договорами банківського вкладу та 3 % річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України
 
Відповідно до статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню                    з рахунка вкладника з інших підстав.
 
Таким чином, строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку.
 
Закінчення строку дії договору банківського вкладу не звільняє банк від обов`язку повернути (видати) кошти вкладникові.
 
Суди встановили, що відсоткова ставка за укладеними між сторонами договорами банківських вкладів становить 11 % річних, строк їх дії - три місяці.
 
Згідно з пунктом 8 зазначених договорів за закінченням строку вкладу нараховані за строк вкладу і невитребувані вкладником відсотки зараховуються до суми вкладу, і на отриману таким чином суму банк нараховує відсотки за ставкою вкладу «до вимоги» до моменту повернення вкладу вкладнику.
 
26 травня і 01 червня 2005 року позивач звертався до банку із заявою про повернення суми вкладів за цими договорами та сплати відсотків, проте банк свого зобов`язання не виконав.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) зроблено висновок, що після розірвання договорів їх умови припиняють діяти, і правове регулювання відносин між сторонами здійснюється на законодавчих, а не на договірних підставах, оскільки розірвання договорів у контексті статей 598 та 651 ЦК України                                є підставою для припинення зобов`язання.
 
Встановивши невиконання банком умов укладених договорів щодо повернення сум вкладів з нарахованими за ними відсотками, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення відсотків. 
 
Однак суд першої інстанції, стягуючи 11 % річних за кожним із договорів, не перевірив правильність наданого позивачем розрахунку, в результаті чого дійшов передчасних висновків, що саме такий розмір відсотків підлягає стягненню. Також суд не врахував, що виплата передбачених договорами відсотків «до вимоги» поширюється лише на період дії цих договорів, після припинення таких договорів такі проценти не нараховуються. 
 
Апеляційний суд доводів апеляційної скарги щодо неправильності здійснення судом першої інстанції розрахунків за відсотками, нарахованими за умовами договору, не перевірив та не спростував ці доводи банку, у результаті чого дійшов передчасного висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції в цій частині. 
 
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
 
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. При обчисленні 3 % річних за основу береться прострочена сума, визначена в договорі чи судовому рішенні.
 
Ухвалюючи рішення в цій частині, суд першої інстанції дійшов правильного  висновку про наявність правових підстав для стягнення 3 % річних, передбачених статтею 625 ЦК України, в межах позовної давності, про застосування якої просив банк, однак неправильно визначив суми, на які нараховуються 3 % річних, що всупереч процесуальному закону залишив поза увагою і апеляційний суд.
 
Ураховуючи, що суди не встановили дати розірвання договорів та не визначилися з періодом нарахування відсотків за умовами договорів і розміром сум, на які нараховуються 3 % річних, передбачених статтею 625 ЦПК України, а суд касаційної інстанції немає процесуальної можливості це зробити, постанова апеляційного суду в цій частині підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до апеляційного суду.
 
Оскільки виконання рішення Печерського районного суду міста Києва                                   від 20 вересня 2023 року було зупинено ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2024 року, його виконання в частині, що залишена без змін, необхідно поновити.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів за три місяці строку дії депозитного договору; за вкладом «на вимогу» в розмірі 1 % річних; за вкладом «на вимогу» в розмірі 0,01 % річних; 3 % річних згідно з частиною другою статті 625 ЦК України скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 вересня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року в частині стягнення сум вкладів залишити без змін.
 
Поновити виконання рішення Печерського районного суду м. Києва                                  від 20 вересня 2023 року в частині стягнення сум вкладів за договорами про депозитний вклад.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко    В. М. Коротун  	
 	М. Ю. Тітов