ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2025 року                                                                                      Справа № 924/866/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Коломис В.В. ,  суддя Тимошенко О.М. 

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:
позивача - Оніщук В.М
відповідача - Канюка Т.В.
третьої особи- не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.10.2024 у справі №924/866/21 (суддя Гладюк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.10.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 924/866/21 задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 464 290,85 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням через підсистему "Електронний Суд" 25.10.2024 від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" до Північно-західного апеляційного господарського суду    надійшла апеляційна скарга на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.10.2024 у справі №924/866/21.
Листом від 28.10.2024 витребувано матеріали справи з Господарського суду Хмельницької області. 19.12.2024 від Господарського суду Хмельницької області надійшли матеріали справи №924/866/21 до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.10.2024 у справі №924/866/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 04.02.2025 об 15:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601 м. Рівне вул. Яворницького, 59    у    залі судових засідань №1.
21.01.25 від ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" через підсистему "Електронний Суд" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду. 
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.25 заяву (клопотання) ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку задоволено. 
29.01.25 від АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" через підсистему "Електронний Суд" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.01.25 заяву (клопотання) АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів задоволено. 
04.02.25 у судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів з`явилися представники від ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" - Оніщук В.М. , АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"  - Канюкf Т.В.
Представники сторін надали свої пояснення та заперечення щодо апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення. 
Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.05.24 позов задоволено частково. Стягнуто з АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" 160434168,46 грн. (сто шістдесят мільйонів чотириста тридцять чотири тисячі сто шістдесят вісім гривень 46 коп.) основного боргу, 200000,00 грн.(двісті тисяч гривень 00 коп.) пені, 3703549,79 грн. (три мільйони сімсот три тисячі п`ятсот сорок дев`ять гривень 79 коп.) 3%річних, 7177082,37 грн. (сім мільйонів сто сімдесят сім тисяч вісімдесят дві гривні 37 коп.) інфляційних втрат та 431678,13 грн. (чотириста тридцять одну тисячу шістсот сімдесят вісім гривень 13 коп.) витрат зі сплати судового збору.
На адресу  суду першої інстанції від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій останній просив суд стягнути з АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на користь ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10262,00 євро.
05.06.24 АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" надіслав до суду першої інстанції заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просив місцевий господарський суд відмовити ТОВ "Оператор ГТС" у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення у справі. У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення, які сформовані через систему "Електронний суд" відповідач просив звернути увагу, зокрема, на: приписи ч.ч. 1, 2 ст. 125 ГПК України; те, що матеріали справи не містять детального опису робіт, виконаних адвокатами; обсяг робіт та зайнятий час на їх виконання не відповідає дійсності та розміру заявлених витрат; позов був задоволено частково, а відтак слід враховувати пропорційність витрат до задоволених позовних вимог; склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги входить до предмета доказування в справі (том 9, а.с. 151-158).
25.06.24 ухвалою місцевого господарського суду вирішення заяви    ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відкладено до повернення матеріалів справи №924/866/21 до Господарського суду Хмельницької області.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.08.24 апеляційну скаргу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.05.24 у справі №924/866/21 залишено без змін.
19.09.24 матеріали справи №924/866/21 повернулися до Господарського суду Хмельницької області.
Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.10.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 924/866/21 задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 464 290,85 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням через підсистему "Електронний Суд" 25.10.2024 від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" до Північно-західного апеляційного господарського суду    надійшла апеляційна скарга на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.10.2024 у справі №924/866/21.

Щодо незгоди АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" з ухваленим додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 09.10.2024, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Питання обсягу і змісту документів про надання правової (правничої) допомоги, правової конструкції й загалом правовідносин між ТОВ "Оператор ГТС", Wikborg Rein Advokatfirma AS та АО "ЕКВО" неодноразово досліджувалися Верховним Судом, зокрема в постанові від 31.07.2024 в справі №921/403/22 та постанові від 23.09.2024 у справі 902/966/22.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.129 ГПК).
Апелянт звертає увагу на те, що позивачем не подано попереднього розрахунку понесених судових витрат, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Закон передбачає, що сторони повинні подати попередній розрахунок суми судових витрат разом із першою заявою по суті. Однак у разі неподання розрахунку суд має тільки право відмовити у відшкодуванні витрат (ч. 1- 2 ст. 124 ГПК).
Ураховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що неподання попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у їх відшкодуванні. У суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні витрат (Постанова Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі №916/2087/18, постанови Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 року у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 року у справі №922/2167/19).
Суд може реалізувати своє право на відмову у відшкодуванні витрат тільки внаслідок доведення обставин того, що неподання іншою стороною попереднього розрахунку сум судових витрат порушило принцип змагальності та завадило стороні висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
Зазначене підтверджується й висновками, викладеними у постанові ВПВС від 16.11.22 у справі №922/1964/21:
"Велика Палата Верховного Суду зауважує, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат. "
Водночас, як вбачається з матеріалів справи відповідач реалізував своє право на подання заперечень щодо заявлених судових витрат до суду першої інстанції та зосередив свою увагу на неспівмірності/недоведеності обсягу таких витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої (правової) допомоги позивачу.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта в зазначеній частині є безпідставними та необґрунтованими, адже місцевим господарським судом не було порушено принципу змагальності. 
Так, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст.129 ГПК).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК, ТОВ "Оператор ГТС" надало копії: договору, укладеного з юридичною фірмою Wikborg Rein Advokatfirma AS №4600008263 від 01.09.2023 (том 9, а.с. 133-144); заявки, оформленої листом №ТОВВИХ-23-14024 від 05.10.2023 (том 9, а.с. 131-132); звіту щодо наданих послуг за відповідні періоди та сума, яка підлягає до сплати (том 9, а.с. 127-130).
Так, 01.09.2023 ТОВ "Оператор ГТС" (як замовник), та юридична фірма Wikborg Rein Advokatfirma AS (як виконавець) уклали договір, за умовами якого:
- замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати наступні послуги: Код ДК 021:2015:79110000-8 Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (адвокатські послуги), пов`язані із забезпеченням реалізації та захистом інтересів товариства під час здійснення господарської діяльності із управління газотранспортною системою України, наданні послуг із транспортування газу, співпраці із операторами суміжних газотранспортних систем та інших аспектах здійснення діяльності товариства, у тому числі в українських та іноземних державних органах та установах, в судах чи в міжнародних арбітражах, міжнародних організаціях, фінансових установах, а також у інших відносинах, що виникають із юридичними та фізичними особами в ході здійснення такої діяльності товариства (п.1.1.);
- послуги мають бути надані у кількості, необхідній для повного і належного виконання умов цього Договору; загальна кількість годин надання послуг за цим Договором складає орієнтовно 4 660 год (п.1.3.);
- послуги за цим Договором надаються на підставі завдань (заявок) Замовника; завдання повинні бути надані в письмовій формі українською та/або англійською мовами (п.2.1.);
- завдання складаються замовником самостійно; у них чітко вказується перелік послуг, які повинен надати замовнику виконавець (п.2.2.);
- виконавець має право залучати за письмовою згодою замовника третіх осіб для виконання завдань замовника, залишаючись у повній мірі відповідальним за належне виконання цього Договору; залучення виконавцем третіх осіб до виконання завдань замовників відповідно до цього пункту вважається таким, що здійснюється від імені та за дорученням замовника; адвокатські послуги в розумінні Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" надаються виконавцем із залученням адвокатів, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання (п.2.4.);
- виконавець надає послуги, а замовник приймає послуги щомісячно згідно з наданими замовником завданнями (заявками) (п.3.1.); 
- виконавець протягом 20 (двадцяти) робочих днів після отримання погодження від замовника, відповідно до пунктів 3.3 та 3.4. договору, зобов`язаний надати замовнику акт приймання-передачі наданих послуг у 2 (двох) примірниках стосовно послуг, що були надані у відповідному місяці, звіт та рахунок на оплату (п.3.5.);
- ціна цього договору становить: 1 034 520 євро без ПДВ; валютою платежу є євро; валютою Договору є євро (п.4.1.);
- фактична сума гонорару виконавця та його співвиконавців розраховується на основі усередненої погодинної ставки, яка становить не більше 222 євро за кожну годину надання послуг (п.4.3.);
- передача (відступлення) будь-якою із сторін своїх прав по цьому Договору третім особам без письмової згоди іншої сторони забороняється (п.7.10.).
Суд апеляційної інстанції зауважує, що ТОВ "Оператор ГТС" надало копію листа №ТОВВИХ-23-14024 від 05.10.2023, адресованого юридичній фірмі Wikborg Rein Advokatfirma AS, більша частина змісту якого прихована.
Апелянт зауважує, що наданий лист стосується іншої справи - №902/966/22, чого місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного судового рішення не було враховано. Однак, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що у даному листі також зазначено й справу №924/866/21: "просимо здійснити супровід справ… №924/866/21…" (том 9, а.с. 132). 
Отже, хоча й  частина змісту листа від 05.10.2023 №ТОВВИХ-23-14024 є прихованою (закритою), однак колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку зміст, який надано позивачем, достатньо відображає обставини того, що останній надав згоду на залучення третіх осіб задля виконання завдань під час представництва та захисту інтересів товариства, в даному випадку - АО "ЕКВО". Додатково суд апеляційної інстанції зауважує, що при поданні процесуальних документів у справі №924/866/21 адвокатом "Адвокатське об`єднання "Юридична фірма "ЕКВО"" Степаненко М.Ю. надавався ордер про надання правової (правничої) допомоги ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", де вказано, що правова (правнича) допомога надається на підставі договору №1103215-101 від 28.09.23 (том 7, а.с. 184). До того ж, Верховний Суд у постанові від 02.08.2024 у справі №921/403/22 дійшов висновку, що частина прихованого листа від 05.10.2023 №ТОВВИХ-23-14024 є достатнім доказом задля встановлення обставин щодо надання згоди на представництво третіх осіб у надані професійної правничої (правової) допомоги у відповідній справі.
Також до заяви про ухвалення додаткового рішення ТОВ "Оператор ГТС" долучені звіти щодо послуг наданих за різні періоди, а саме:
-          звіт за 1-31 березня 2024 року. Послуги: Справа №924/866/21: юр. Аналіз зустрічної позовної заяви відповідача від 26.03.2024 та апеляційної скарги на ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви від 27.03.2024; підготовка до участі та представництво інтересів клієнта у суді по справі; юрист: Вадим Майструк, старший юрист; погодинна ставка в євро: 140; витрачений час в годинах: 5.5; загальна сума за послуги, в євро: 770 (том 9, а.с. 127 на звороті);
-          звіт за 1-29 лютого 2024 року. Послуги: Справа №924/866/21: Юр. Аналіз клопотання Газтек про вступ до справи у якості третьої особи, підготовка й подання заперечень на нього №ТОВВИХ-24-2272 від 15.02.2024;  юрист: Вадим Майструк; старший юрист; Марія Степаненко, юрист; Оксана Козій, помічник юриста; погодинна ставка в євро: 140; витрачений час в годинах:  В. Майструк (0.9 год. - 126 євро), М. Степаненко (2.8 год. - 392 євро), О. Козій  (4.0 год  - 560 євро). Загальна сума за послуги, в євро: 1   078 євро (том 9, а.с. 128);
-          звіт за 1-31 січня 2024 року. Послуги: Справа №924/866/21: підготовка й подання відзиву на апеляційну скаргу Хмельницькгаз від 06.12.2023 (№ТОВВИХ 24-263 від 08.01.2024); підготовка й подання письмових пояснень №ТОВВИХ-24-336 від 09.01.2024; підготовка й подання заперечень на клопотання Хмельницькгаз про повернення до підготовчого провадження (№ТОВВИХ-24-335) і про зупинення провадження (№ТОВВИХ-24-334) від 09.01.2024; підготовка до участі та представництво інтересів клієнта у суді по справі;  юрист: Вадим Майструк; старший юрист; Марія Степаненко, юрист; Оксана Козій, помічник юриста; погодинна ставка в євро: 140; витрачений час в годинах:  В. Майструк (4.2 год. - 588 євро), М. Степаненко (11.9 - 1666 євро), О. Козій. 21.7 год - 3   038 євро). Загальна сума за послуги, в євро: 5   292 євро (том 9, а.с. 129);
-          звіт за 1-31 грудня 2023 року. Послуги: Справа №924/866/21: юр. Аналіз клопотання про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи та клопотання про надання додаткового строку на подання доказів у справі; підготовка й подання заперечень №ТОВВИХ-23-17577 на клопотання Хмельницькгаз про забезпечення доказів, а також заперечень Хмельницькгаз про встановлелення додаткового строку для подачів доказів №ТОВВИХ-23-17578 від 5 грудня 2023 року; підготовка до участі та представництво інтересів клієнта у суді по справі; юр. Аналіз апеляційної скарги на ухвалу;  юрист: Вадим Майструк; старший юрист; Марія Степаненко, юрист; погодинна ставка в євро: 140; витрачений час в годинах:  В. Майструк (9.2 год. - 1288 євро), М. Степаненко (13.1 - 1834 євро). Загальна сума за послуги, в євро: 3122 євро; том 9, а.с. 130).
З огляду на зазначене, загальна сума за надані послуги в період з 1 грудня 2023 року по 31 березня 2024 згідно підрахунків позивача становить 10262 євро.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції виснує, що в розумінні ч.3 ст. 126, ч.8 ст. 129 ГПК ТОВ "Оператор ГТС" надало докази на підтвердження факту отримання правничої (правової) допомоги у місцевому господарському суді.
Зі змісту наданих ТОВ "Оператор ГТС" доказів вбачається, що для отримання правничої (правової) допомоги у цій справі воно залучило іноземну юридичну фірму, а саме, уклало договір з юридичною фірмою Wikborg Rein Advokatfirma AS, зареєстрованою за законодавством Королівства Норвегія.
У подальшому, юридична фірма Wikborg Rein Advokatfirma AS для представництва інтересів клієнта (ТОВ "Оператор ГТС") залучила українське адвокатське об`єднання - АО "ЕКВО".
Верховний Суд у складі суддів Палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у постанові від 15.06.2022 у справі №905/671/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст.129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.5 ст.129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
          Як зазначено вище в мотивувальній частині даного судового рішення, в матеріалах справи наявні докази вчинення АО "ЕКВО" дій щодо представництва інтересів ТОВ "Оператор ГТС" у суді першої інстанції.
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Згідно висновків, викладених Верховним Судом у п. 4.16. постанови від 30.11.2020 у справі №922/2869/19 "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспівмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Cуд апеляційної інстанції зауважує, що відповідачем як у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення, так і під час подання апеляційної скарги вказується на неспівмірність та необґрунтованість розміру (вартості) заявлених позивачем судових витрат. 
Так, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, як передбачено ч. 4   ст. 126 ГПК України   розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на   репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Пунктом 1 ч. 1   ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"   визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до п. 4 ч. 1   ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1   ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до   ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"   гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі   ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
          Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4   статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Аналогічна за змістом позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30 січня 2023 року у справі №910/7032/17.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та у додатковій постанові від 20.08.2020 у справі №910/3437/19 і додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
За умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено (Постанова Об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 №925/1137/19).
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4   ст. 126 ГПК України   можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами   ст. 627 ЦК України, принципу "договори повинні виконуватися" та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у   статті 43 Конституції України   (Постанова об`єднаної палати КГС ВС від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).
Суд не наділений повноваженням, а відповідно не вправі зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, а лише виключно за клопотанням іншої сторони (постанова Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/619/18).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Суд апеляційної інстанції, визначаючи розмір обґрунтованих витрат, понесених позивачем, враховує обсяг робіт, які відображаються у поданих процесуальних документах та реально підтверджуються матеріалами справи, а саме: подання заперечень на клопотання Газтек про вступ до справи у якості третьої особи від 15.02.24 (том 8, а.с. 128-131; подана М. Степаненко ); відзив на апеляційну скаргу від 06.12.23 (том 7, а.с. 120-124; подана М. Степаненко, апеляційну скаргу розглянуто без виклику сторін); заперечення проти клопотання про повернення у підготовче засідання та встановлення додаткового строку для подачі доказів (том 7, а.с. 172-174; подана М. Степаненко ); заперечення проти клопотань про зупинення розгляду справи (том 7, а.с. 180-184; подана М. Степаненко ); заперечення проти клопотання про встановлення додаткового строку для подачі доказів та підготовки заперечень (том 7, а.с. 71-73; подана М. Степаненко ); заперечення проти клопотання про забезпечення доказів (том 7, а.с. 78-82; подана М. Степаненко ); письмові пояснення з урахуванням висновків Верховного Суду у постанові від 03.11.2023 у справі №918/686/21 (том 7, а.с. 189-192; подана М. Степаненко ).
Також суд апеляційної інстанції враховує заперечення відповідача, що кожний вищезазначений процесуальний документ підписано адвокатом М. Степаненко. До того ж позивачем не надано жодного відомчого акта, який наділяв повноваженнями на ведення даної  справи та формування вищезазначених процесуальних документів інших адвокатів (зокрема старшого адвоката В. Майструка та помічника адвоката О. Козій). Із огляду на зазначене суд апеляційної інстанції враховує розрахунки, які визначені за обсяг робіт адвоката, який формував процесуальні документи - М. Степаненко. До того ж обсяг часу, який розраховано на виконання вищезазначених робіт адвокатом М. Степаненко, на переконання суду апеляційної інстанції, цілком відповідає реальності (11.9 години, 13.1 години, 2.8 години).
Апелянт звертає увагу на неврахуванні місцевим господарським судом приписів ст. 129 ГПК України, згідно якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( у разі відмови в позові, у разі часткового задоволення). 
Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що місцевий господарський суд не відмовляв у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу, адже як вбачається з рішення суду першої інстанції зобов`язання зі сплати основного боргу припинилося у загальному розмірі 125   883   455 грн 27 коп в наслідок сплати АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" заборгованості на суму 116   200   003 грн 83 коп. та зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 9   683   451 грн 44 коп. Також колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що місцевий господарський суд не відмовляв у задоволенні стягнення пені, а застосував дискреційні повноваження в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшив розмір їх стягнення до 200000 грн. 
Таким чином, вищезазначене спростовує довід відповідача про необхідність проведення розподілу судових витрат між сторонами пропорційного розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість заявлених витрат позивачем на загальну суму 3892 євро (10262 - 6370). 
Як вбачається з матеріалів справи ТОВ "Оператор ГТС" просило стягнути витрати на професійну правничу допомогу в іноземній валюті - євро.
Положення ГПК щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу не регулюють питання валюти (національна чи іноземна), в якій такі витрати підлягають стягненню.
Тому, для вирішення питання про те, у якій саме валюті можуть бути стягнуті витрати на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції звертається, зокрема, до положень Цивільного кодексу України. 
Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня (ч.1 ст.192 гл.13 "Речі. Майно" ЦК).
Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (частини 1, 2 ст.524 гл.47 "Поняття зобов`язання. Сторони у зобов`язанні" ЦК).
Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини 1-3 ст.533 гл. 48 "Виконання зобов`язання" ЦК).
ТОВ "Оператор ГТС" та юридична фірма Wikborg Rein Advokatfirma AS у п. 2.4 договору погодили, що адвокатські послуги в розумінні Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" надаються виконавцем із залученням адвокатів, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання. У п. 4.1. договору сторони передбачили, що валютою договору є євро.
Однак, як вже зазначалося, юридична фірма Wikborg Rein Advokatfirma AS (зареєстрована за законодавством Королівства Норвегія) для представництва інтересів ТОВ "Оператор ГТС" у спорі з юридичною особою - резидентом України залучила АО "ЕКВО" (зареєстроване за законодавством України).
Враховуючи, що як ТОВ "Оператор ГТС", так і АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" є резидентами України, спір між ними у цій справі виник щодо стягнення коштів у національній валюті України, то компенсація витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, також має бути здійснена у національній валюті України - гривні.
Вищезазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.07.2024 у справі №921/403/22.
За практикою Верховного Суду, суд може стягнути витрати на професійну правничу допомогу в іноземній валюті, якщо, зокрема, учасником спірних правовідносин є особа, не зареєстрована за законодавством України.
Так, Верховний Суд у постановах від 15.01.2020 у справі №910/3888/17, від 31.05.2022 у справі №916/2364/20, від 06.12.2023 у справі №905/493/22, від 02.07.2024 у справі №910/204/22 хоч і стягнув з однієї сторони на користь іншої витрати на професійну правничу допомогу в іноземній валюті, проте, у зазначених справах учасником спору була особа, яка не зареєстрована за законодавством України.
Враховуючи вищезазначене, оцінивши доводи апеляційної скарги відповідача та докази позивача на підтвердження понесених ним витрат, заперечення щодо можливості їх задоволення, з урахуванням критеріїв реальності, пропорційності, співмірності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява ТОВ "Оператор ГТС" про відшкодування судових витрат у суді першої інстанції підлягає частковому задоволенню у розмірі 3892 євро, що складає 176   088 грн 48 коп. за офіційним курсом Національного банку України на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення.
Частиною 3 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до частини 1    статті 86 Господарського процесуального кодексу України   суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
          Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Горіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
          З огляду на встановлене судом апеляційної інстанції, враховуючи положення статті    275 та статті 277 ГПК України, колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що ухвалюючи додаткове рішення від 09.10.2024 у даній справі місцевий господарський суд  не врахував заперечення відповідача та не надав оцінку обсягу робіт та співмірності витрат, які були заявлені позивачем. Відтак сума, яка є обґрунтованою з огляду на вищезазначені встановлені обставини становить 3892 євро, що станом на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення за офіційним курсом НБУ становила 176   088 грн 48 коп. З огляду на зазначене суд апеляційної інстанції змінює оскаржуване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 272, 273, 275, 276, 277, 278, 279, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.10.2024 у справі №924/866/21 задоволити частково. 
2. Змінити додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.10.2024 у справі №924/866/21. Викласти резолютивну частину додаткового рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.10.2024 у справі №924/866/21 у наступній редакції: 
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю  "Оператор газорозподільної системи України" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі №924/866/21 задоволити частково. 
Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (м. Хмельницький, проспект Миру, буд. 41, код 05395598) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (м. Київ, пр. Любомира Гузара, буд. 44, код 42795490) 176 088 грн 48 коп. (сто сімдесят шість тисяч вісімдесят вісім гривень сорок вісім копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
В решті заяви відмовити.
3. Господарському суду Хмельницької області видати наказ.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 287-291 ГПК України.
5. Справу №924/866/21 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "07" лютого 2025 р.

Головуючий  суддя                                                                      Розізнана І.В. 

Суддя                                                                                              Коломис В.В.  

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.