УХВАЛА
10 березня 2025 року 
м. Київ
справа 369/10594/20
провадження № 61-11097ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., 
Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - державний нотаріус Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар Валентина Миколаївна, про усунення від права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - державний нотаріус Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В. М., про усунення від права спадкування.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області 
від 28 травня 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
24 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2025 року разом з клопотанням про поновлення строку. Проте відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження не пропущено.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 127/9778/17, від 18 лютого 2021 року у справі 
№ 521/11921/17, від 22 квітня 2021 року у справі № 331/6453/18, 
від 17 жовтня 2018 року у справі № 200/21452/15-ц, від 21 жовтня 2021 року у справі № 401/2614/17, від 28 червня 2023 року у справі № 691/1559/18, 
від 28 листопада 2018 року у справі № 752/8825/15, від 14 листопада 
2018 року у справі № 712/4709/15-ц, від 04 березня 2019 року у справі 
№ 321/1573/17-ц, від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц, 
від 01 листопада 2021 року у справі № 520/14132/18, постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 509/4286/16, 
від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13, від 26 червня 2019 року 
у справі № 669/927/16-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 669/930/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункти 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також, підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає порушення судами норм процесуального права, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази, суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, 
який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                   В. М. Коротун
Є. В. Коротенко
М. Є. Червинська