УХВАЛА
13 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 752/8302/16-ц
провадження № 61-10529ск24 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 7 травня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
21 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 7 травня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуального права, просить скасувати зазначену постанову, застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надати докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження; сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду в розмірі 5 136,10 грн.
Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено. 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу 
(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження. На виконання вимог ухвали від 12 серпня 2024 року ОСОБА_1 надала скріншот електронної поштової скриньки її представника ОСОБА_3 щодо одержання супровідного листа з постановою Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року.
Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення  ОСОБА_1 строку на касаційне оскарженняпостанови Київського апеляційного суду від 7 травня 2024 року.
Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду від 7 травня 2024 року заявник вказує неправильне застосування судом норм  права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у  постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 393/90/16, від 14 грудня 2020 року у справі № 756/4157/15, від 2 вересня 2020 року у справі № 705/4805/15, від 19 серпня 2020 року у справі № 375/998/15-ц, 15 вересня 2020 року у справі № 752/10274/16-ц, від 18 вересня 2023 року у справі № 607/1825/15, від 19 квітня 2024 року у справі № 518/776/20, від 30 листопада 2023 року у справі № 359/6355/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17, від 5 грудня 2018 року у справі № 346/5603/17, від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
3 вересня 2024 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» подала заяву про  зупинення виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року.
Заява мотивована тим, що на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року відкрите виконавче провадження та накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 .Вважаючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просила суд зупинити виконання рішення суду першої інстанції.
На підтвердження обставин щодо примусового виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції заявником надано постанову про відкриття виконавчого провадження від 5 жовтня 2022 року ВП № НОМЕР_1 та постанову про арешт коштів боржника від 2 вересня 2024 року ВП № НОМЕР_2.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України встановлено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року позов задоволено.
Стягнено солідарно із    ОСОБА_1 та   ОСОБА_2 на користь 
АТ «Альфа-Банк», назву якого змінено на АТ «Сенс Банк», заборгованість 
за договором кредиту від 7 вересня 2005 року № 08-038/347к (договір про внесення змін № 1 від 18 березня 2009 року, договір про внесення 
змін № 2 від 28 вересня 2009 року, договір про внесення змін № 3 
від 28 січня 2013 року, договір про внесення змін № 4 від 26 липня 2013 року, додаткова угода № 3 від 12 листопада 2010 року) в розмірі 104 348,60 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного банку України на 29 лютого 2016 року 2 823 087,56 грн. 
Стягнено із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк», назву якого змінено на АТ «Сенс Банк», у відшкодування судового збору 
по 21 173,16 грн з кожного.
Постановою Київського апеляційного суду від 7 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року 
в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту та в частині розподілу судового збору скасовано.
Провадження у справі за позовом АТ «Альфа-Банк», назву якого змінено 
на АТ «Сенс Банк», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту закрито.
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року в частині стягнення заборгованості за договором кредиту та суми судового збору 
з ОСОБА_1 змінено, зменшено суму стягнення з 104 348,60 доларів США до 44 929,11 доларів США, а суму судового збору - з 21 173,16 грн 
до 18 230,08 грн.
Вивчивши доводи клопотання, касаційний суд дійшов висновку про наявні правові підстави для зупинення виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 7 травня 2024 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 7 травня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 752/8302/16 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року задовольнити частково.
Зупинити виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року, у незмінній апеляційним судом частині, до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                      С. О. Карпенко 
 
          В. В. Сердюк 
 
          І. М. Фаловська