ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" січня 2025 р.                                  Справа№ 927/549/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Коротун О.М. 
 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Руденок Поліни Андріївни
на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.08.2024
у справі №927/549/24 (суддя Романенко А.В.)
за позовом   Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради
до Фізичної особи - підприємця Руденок Поліни Андріївни
про стягнення 16182,90 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

          У червні 2024 року 12.06.2024 Комунальне підприємство "Деснянське" Чернігівської міської ради (далі - КП "Деснянське" ЧМР, позивач)    звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Руденок Поліни Андріївни (далі - ФОП Руденок П.А., відповідач) про стягнення 16 182,90 грн заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком по вул. Мстиславська, 52, м. Чернігів , до складу якого увійшло нежитлове приміщення (магазин, площею 90,3 кв. м), що належить відповідачці на праві приватної власності (згідно з відомостями внесеними до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) спожитої в період з 01.05.2021 по 30.04.2024, на підставі договору № 2/186 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019.
          Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачкою умов договору в частині своєчасної оплати вартості послуг з управління багатоквартирним будинком.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.08.2024 у справі №927/549/24 позов задоволено повністю. 
          Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Руденок Поліни Андріївни на користь Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради 16 182,90 грн боргу та 3028,00 грн судового збору.
          Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач в порушення покладеного на нього законом та договором обов`язку, своє зобов`язання щодо оплати за надані послуги з управління багатоквартирним будинком не виконав, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємць Руденок Поліна Андріївна звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.08.2024 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
Апелянт вказує, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням правил предметної юрисдикції (підсудності) та вважає, що спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства за умови відсутності доказів того, що відповідне приміщення використовується для ведення господарської діяльності.
Скаржник також стверджує, що суд не розглянув її письмове клопотання про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням учасників процесу. 
Апелянт зауважує, що вона належить до пільгової категорії населення та є інвалідом ІІ групи за станом здоров`я, а також спростовує факт отримання послуг з управління багатоквартирним будинком, оскільки нежитлове приміщення (знаходиться на першому поверсі цього будинку), не використовується нею в господарській діяльності, починаючи з 01.05.2021.
Крім того, апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції не враховано висновків щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладених у постановах Верховного Суду, які зазначені нею у відзиві на позовну заяву.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 

Позивач    своїм правом згідно з ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, що відповідно до ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.  

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді Коротун О.М., Сулім В.В.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Руденок Поліни Андріївни на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.08.2024 у справі №927/549/24 та призначено до розгляду апеляційну скаргу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників.
З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2024, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги    по суті.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа №927/549/24  розглядалась протягом розумного строку.
Так, колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача в межах викладених скаржником доводів та вимог не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

           15.02.2019, виконавчим комітетом Чернігівської міської ради прийняте рішення № 58 «Про призначення управителя багатоквартирного будинку», за яким управителем багатоквартирних будинків в місті Чернігові призначено КП «Деснянське» ЧМР щодо 427 будинків (згідно з додатком № 2 до цього рішення), зокрема, щодо багатоквартирного будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Мстиславська, 52 (порядковий номер 186 за наведеним переліком); начальник управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради  Куц Я.В. уповноважений на підписання договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від імені співвласників багатоквартирних будинків згідно з додатками 1 - 5 до цього рішення (п. 2.).
          Підпунктом 3.1. п. 3. зазначеного рішення, Управлінню житлово-комунального господарства ЧМР та КП «Деснянське» ЧМР, протягом 5 календарних днів з дня прийняття цього рішення встановлено забезпечити укладення договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком окремо на кожний багатоквартирний будинок згідно з додатками 1 - 5 до цього рішення.
           20.02.2019 КП «Деснянське» ЧМР  та співвласники багатоквартирного будинку за адресою: місто Чернігів, вул. Мстиславська, 52 (співвласники), в особі начальника управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради  Куца Я.В., уклали договір № 2/186 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, за п. 1. якого управитель зобов`язався надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (послуга з управління), розташованим за адресою: місто Чернігів, вул. Мстиславська, 52 , а співвласники зобов`язались оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.
          Список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають в їх власності, станом на дату укладення договору, зазначаються в додатку № 1 до цього договору (що є невід`ємною його частиною), за яким до співвласників цього будинку належить Руденок Поліна Андріївна (площа нежитлового приміщення - 90,3 кв. м, з урахуванням редакції додакової угоди № 2 від 25.09.2023 до додатку № 1 до цього договору).
          Відповідно до п. 3. договору послуга з управління полягає в забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.
          Послуга з управління включає:
- утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги в разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;
- купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;
- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
          Послуга з управління надається відповідно до вимог до якості, згідно з додатком № 4 до цього договору, що є його невід`ємною частиною.
          За умовами п. 6. договору кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та в строки, встановлені цим договором.
          Ціна послуги з управління становить згідно з додатком № 5 - 4,0266 грн (у тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв. м загальної площі нежитлового приміщення в будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території; та винагороди управителя.
          Відповідно до п. 11. договору плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
          Внесення змін до умов цього договору здійснюється шляхом укладення сторонами додаткової угоди, якщо інше не передбачене цим договором (п. 25. договору).
          За умовами пунктів 30, 31 цей договір набирає чинності з 01.03.2019 та укладається строком на 1 рік. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, він вважається продовженим на один рік.
          У разі зміни розрахункових показників з кошторису (додатку № 5 до договору), які безпосередньо впливають на розмір вартості з управління та не залежать від управителя (законодавчо встановлені розміри заробітної плати на бюджетний рік, різноманітні податки та збори, вартість послуг (наприклад, постачання електроенергії) та паливно-мастильних матеріалів), то перерахунок як в бік збільшення, так і зменшення здійснюється без скликання загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, але з письмовим повідомленням (шляхом розміщення оголошень на будинках та/або оголошень у ЗМІ) за 30 календарних днів до дати фактичної зміни вартості складових кошторису (п. 40.1. договору).
           25.05.2021 КП «Деснянське» ЧМР та співвласники багатоквартирного будинку за адресою: місто Чернігів, Мстиславська, 52, в особі начальника управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради  Куца Я.В., уклали додаткову угоду № 1 до договору (вступила в дію з 01.06.2021) за п. 2. якої, в зв`язку зі змінами розрахункових показників, відображених у додатку № 5 до договору, що безпосередньо впливають на розмір вартості з управління та не залежать від управителя (законодавчо встановлені розміри заробітної плати на бюджетний рік, різноманітні податки та збори, вартість послуг) сторони дійшли згоди викласти в новій редакції додаток № 5 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території» та встановити ціну послуги з управління за 1 кв. м нежитлових приміщень на рівні 5,0053 грн.                
          Як вбачається з інформаційної довідки від 01.09.2021 № 272817133 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у приватній власності Руденок Поліни Андріївна перебуває магазин, загальною площею 90,3 кв. м, за адресою: м. Чернігів, Мстиславська, 52 (свідоцтво про право власності від 19.03.2009, зареєстроване 20.03.2009).
          Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №513267 та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Руденок Поліна Андріївна зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 08.08.2015, № запису 20640000000004418. Дані про перебування фізичної особи-підприємця в процесі припинення підприємницької діяльності, банкрутства  -  відсутні.
          Суб`єкт господарювання Руденок Поліна Андріївна є платником єдиного податку за ставкою 20%, група 2, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серії А №432065 від 31.05.2012.          
          Звертаючись до суду позивач вказав, що у період з 01.05.2021 по 30.04.2024,    зобов`язання зі сплати послуг з управління багатоквартирним будинком відповідачка належним чином не виконувала, як наслідок, утворилась заборгованість у розмірі 16 182,90 грн, що підтверджується розрахунком плати та нарахування послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , на нежитлове приміщення власника Руденок П.А. (особовий рахунок НОМЕР_1 ), а також довідкою № 05-176 від 15.05.2024.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 

          Пунктом 2  статті 11 Цивільного кодексу України  передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
          Відповідно до  статті 626 ЦК України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
          Статтею 627 ЦК України  встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
          За частиною 1  статті 628 ЦК України  зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
          Згідно зі  статтею 629 ЦК України  договір є обов`язковим для виконання сторонами.
          Частина 1  статті 193 Господарського кодексу України  встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  ЦК України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
          Відповідно до статей  525,  526 ЦК України  зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом.
          За частиною 1  статті 612 ЦК України  боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, установлений договором.
          Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовані нормами  Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017.
          За визначенням наведеним у п. 5 частини 1  статті 1 цього Закону  житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
          За  статтею 5 вказаного Закону  до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
          Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги в разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
          За частиною 1 статті  12  та частиною 1статті 18 вказаного Закону надання житлово-комунальних послуг  здійснюється виключно на договірних засадах.
          Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.
          Частиною 2  статті 10 цього Закону  визначено, що вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.
          Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до  Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку»  визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.
          Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.
          Відповідно до частини 1  статті 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.
          У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.
          Виходячи з приписів п. 5  статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII від 14.05.2015  (набув чинності з 01.07.2015) у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створене об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийняте рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.
          У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики в сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
          Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України (частина 3  статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
          За приписами п. 6 частини 1  статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладений відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
          Пунктом 5 частини 2  статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  передбачений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки, встановлені відповідними договорами.
          Згідно з частиною 1  статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  споживач зобов`язаний здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Також обов`язок співвласника багатоквартирного будинку щодо своєчасної оплати за спожиті житлово-комунальні послуги передбачений п. 10 частини 1  статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
          Відповідно до  статті 322 ЦК України  тягар утримання майна покладається на власника майна. Власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.
          Частиною 2  статті 382 ЦК України  передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
          Так, судом першої інстанції встановлено, що 15.02.2019, рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 58, КП «Деснянське» ЧМР призначене управителем для 427 багатоквартирних будинків у місті Чернігові, в тому числі щодо багатоквартирного будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Мстиславська, 52 ; начальник управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради Куца Я.В. уповноважений на підписання договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від імені співвласників багатоквартирних будинків згідно з додатками 1 - 5 до цього рішення, в тому числі щодо багатоквартирного будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Мстиславська, 52 .
          На підставі вказаного рішення, КП «Деснянське» ЧМР та співвласники багатоквартирного будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Мстиславська, 52 , в особі начальника управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради Куца Я.В., уклали договір № 2/186 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 (набув чинності з 01.03.2019).
          Як вбачається з матеріалів справи, у період з 01.05.2021 по 30.04.2024, на підставі договору № 2/186 від 20.02.2019, позивач надав відповідачці, як співвласнику багатоквартирного будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Мстиславська, 52 , якій належить на праві власності нежитлове приміщення площею 90,3 кв. м, послуги з управління багатоквартирним будинком, вартість яких становить 16 182,90 грн (розрахована пропорційно належній їй частці за діючими тарифами в спірному періоді).
          Відповідачка не заперечила щодо належності їй на праві власності вказаного нежитлового приміщення.
          Обов`язок з оплати вартості житлово-комунальних послуг з утримання багатоквартирного будинку співвласника цього будинку не ставиться в залежність від факту використання належного йому майна.
          За умовами п. 11. договору плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
          Колегія суддів вказує, що умовами договору № 2/186 від 20.02.2019 сторони не погоджували складання в двосторонньому порядку, з кожним з співвласників окремо, актів приймання - передачі наданих послуг.
          За висновком суду, обов`язок відповідачки оплатити вартість отриманої послуги виникає в силу закону (частина 1  статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,    п. 10 частини 1  статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку») та не залежить від факту виставлення позивачем - виконавцем такої послуги рахунку-фактури на оплату споживачем вартості наданої послуги.
          Кожен із споживачів має право на одержання від управителя інформації про ціну послуги з управління, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни, норми споживання та порядок її надання, а також про її споживчі властивості (п. 5 договору № 2/186 від 20.02.2019).
          Ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні  статті 212 ЦК України  та не є простроченням кредитора в розумінні  статті 613 ЦК України, водночас відсутність рахунку-фактури не звільняє замовника від обов`язку з оплати отриманої послуги.
          Відповідачка порушила зобов`язання за отримані послуги в спірному періоді у сумі 16 182,90 грн, своєчасно не розрахувалась.
          У матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що послуги надані відповідачці Управителем у спірному періоді не в повному обсязі або неналежної якості. Сторонами не складались в двосторонньому порядку акти-претензії із зауваженнями до отриманих послуг як це передбачено  статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відтак заперечення відповідачки в цій частині судом залишені поза увагою.
          Колегія суддів вказує, що невизнання відповідачкою наявного боргу не спростовує факт надання позивачем послуг у спірному періоді та відповідно обов`язку відповідачки провести    розрахунок.
          На момент ухвалення судового рішення за відповідачкою обліковується заборгованість у сумі 16 182,90 грн з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком, отриманих по спірному договору. Відповідачка належних доказів оплати наявного боргу до суду не надала.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки  заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Щодо доводів відповідачки, що суд ухвалив оскаржуване рішення з порушенням правил предметної юрисдикції (підсудності) та вважає, що спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, колегія суддів вважає їх необгрутованими, з огляду на таке.
          Руденок П.А. є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 90,3 кв.м, на підставі свідоцтва про право власності від 19.03.2009, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
          Із свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії ВОО № 513267 вбачається, що    Руденок Поліна Андріївна з 08.08.2005 зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності  фізична особа-підприємець, номер запису про державну реєстрацію 2064000 0000 004418.
          Згідно із свідоцтвом платника єдиного податку серії А 432065 від 31.05.2012 суб`єкт господарювання  фізична особа-підприємець    Руденок П.А.    здійснює господарську діяльність, в тому числі, за адресою: м.Чернігів, вул.Мстиславська, 52 .
          Статтями  25,  26 Цивільного кодексу України  (далі  ЦК України) передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені  Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.
          Відповідно до частини другої  статті 50 ЦК України  фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.
          Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України  (далі  ГПК України) визначено,що господарський процесуальний кодекс    визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.
          Частиною другою  статті 4 ГПК України  передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
          Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України  господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи  підприємці.
          Частиною першою  статті 45 ГПК України  визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у  статті 4 цього Кодексу.
          Відповідно до частини першої  статті 19 Цивільного процесуального кодексу України  (далі  ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
          Таким чином, колегія суддів, виходячи з системного аналізу наведених норм закону, змісту правовідносин, та його суб`єктного складу,  вважає, що правовідносини стосовно стягнення заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території виникли між юридичною особою та фізичною особою  підприємцем    Руденок П.А., яка в належному їй на праві власності нежитловому приміщенні здійснює підприємницьку діяльність. Тому зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Колегія суддів вважає також безпідставними доводи відповідачки про те, що суд не розглянув її письмове клопотання про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке подано разом з відзивом на позовну заяву (додаток№1), оскільки матеріали справи не містять зазначеного відповідачкою клопотання. 
Стосовно доводів щодо неврахування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, зазначених у відзиві на позовну заяву, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно не взято їх уваги, оскільки такі висновки не є релевантними до спірних правовідних.
          Інші доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Климчука Олександра Івановича на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.08.2020 у справі №925/685/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Климчука Олександра Івановича на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.08.2020 у справі №925/685/20 задоволенню не підлягає. Рішення  Господарського суду Черкаської області від 11.08.2020 у справі №925/685/20 слід залишити без змін.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
          Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.
          Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 Руденок П.А. є інвалідом II групи, тому звільнена від сплати судового збору. 
          Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 129 ГПК України, зокрема, згідно із ч. 2, 3 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору; якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
          Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

         ПОСТАНОВИВ:

           1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Руденок Поліни Андріївни на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.08.2024 у справі №927/549/24 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.08.2024 у справі №927/549/24  залишити без змін.
3. Матеріали справи №927/549/24  повернути до Господарського суду Чернігівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                О.М. Коротун