УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2025 року
м. Київ
Справа № 444/3478/24
Провадження № 51 - 5666 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника особи, яку звільнено від кримінальної відповідальності, - ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року,
встановив:
Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року  ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, на підставі ст. 309 ч. 4 КК України та закрито кримінальне провадження № 12024141400000268, внесене 05 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 309 ч. 1 КК України.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали місцевого суду, а його апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що судом безпідставно відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року, та вказує, що строк пропущений з поважних причин, оскільки на оголошенні повного тексту ухвали місцевого суду ні він, ні ОСОБА_4 присутні не були, а з таким текстом ухвали він ознайомився лише 07 жовтня 2024 року, коли він надійшов захиснику в особистий кабінет підсистеми «Електронний суд».
Мотиви Суду 
Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Як вбачається із копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду, 08 жовтня 2024 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року, при цьому просив поновити йому строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання вказував, що строк пропущений з поважних причин, оскільки ні він, ні обвинувачений ОСОБА_4 не були присутні під час проголошення рішення судом першої інстанції. Аналогічні за змістом причини пропуску строку на апеляційне оскарження захисник вказує і у своїй касаційній скарзі.
Згідно ст. 395 ч. 2 п. 2 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.
Відповідно до ч. 3 вказаної статті, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до положень ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Статтею 117 частиною 1 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. 
При цьому такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежали від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом або судом строку.
Апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу захисника, дотримався вимог ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України, та правильно зазначив, що ухвала місцевого суду щодо ОСОБА_4 була прийнята і повний її текст проголошено 30 вересня 2024 року в присутності захисника та обвинуваченого ОСОБА_4 , який не перебував під вартою, а відтак строк апеляційного оскарження для учасників кримінального провадження обчислюється з дня проголошення судового рішення.
Отже, останнім днем подачі апеляційної скарги для захисника було 07 жовтня 2024 року, проте захисник ОСОБА_5 з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду до апеляційного суду звернувся 08 жовтня 2024 року та просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки він та обвинувачений не були присутні при проголошенні повного тексту оскаржуваної ухвали. Львівський апеляційний суд ухвалою від 19 грудня 2024 року відмовив у поновленні строку та повернув апеляційну скаргу захиснику.
При цьому  апеляційний суд, врахувавши зазначені захисником причини пропуску строку на апеляційне оскарження та обставини ухвалення судового рішення судом першої інстанції, дійшов висновку про відсутність поважних причини пропуску такого строку і захисником не наведено обґрунтованих доводів щодо цього. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши доводи, зазначені у клопотанні захисника, дав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження у клопотанні захисника ОСОБА_5 не наведено.
Ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що відповідає вимогам статей 370, 418 КПК України та прийнята з врахуванням вимог статей 24, 117, 395, 399 КПК України.
Крім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року було надіслано до реєстру 02 жовтня 2024 року, зареєстровано                         03 жовтня 2024 року, а 04 жовтня 2024 року забезпечено надання загального доступу.
Враховуючи зазначене, з касаційної скарги, наданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для її задоволення немає, в зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог 
ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України. 
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника особи, яку звільнено від кримінальної відповідальності, - ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 30 вересня 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3