УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 лютого 2025 року
м. Київ
 
справа № 2-525/11
провадження № 61-1147ск25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану адвокатом Міщенком Андрієм Миколайовичем, на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2024 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 грудня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», заінтересовані особи: АТ «Райффайзен Банк», АТ «Оксі Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець Шмалько Олександр Олександрович, про заміну стягувача у виконавчому провадженні,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2024 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.
Заяву мотивовано тим, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2011 року по цивільній справі №2-525/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль, правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитом, стягнуто з відповідачів, як із солідарних боржників, на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору від 04 квітня 2008 року № 014-09.5-82456 у сумі 606 623,09 грн та витрати по сплаті судового збору.
На виконання зазначеного рішення 02 липня 2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області було видано виконавчі листи 
№ 2-525/11.
19 грудня 2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-65, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло права вимоги за кредитним договором від 04 квітня 2008 року № 014-09.5-82465, укладеного між банком та ОСОБА_1 19 грудня 2023 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-65-1, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором від 04 квітня 2008 року №014-09.5-82465, укладеного між банком та ОСОБА_1 . Всі права кредитора за вказаними договорами належать ТОВ «Цикл Фінанс». 
На виконанні у приватного виконавця Шмалька О. О. перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 від 15 червня 2021 року, відкрите на підставі виконавчого листа №2-525/11, виданого 02 липня 2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 як із солідарного боржника на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості по кредитному договору, а також виконавче провадження НОМЕР_2 від 15 червня 2021 року - про стягнення з ОСОБА_2 як із солідарного боржника зазначеної заборгованості.
Заявник просив суд замінити вибулого стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступника - ТОВ «Цикл Фінанс» у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі виконавчих листів №2-525/11, виданих 02 липня 2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2024 року, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 18 грудня 2024 року, заяву ТОВ «Цикл Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задоволено.
Замінено вибулого стягувача  ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Цикл Фінанс» у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі виконавчих листів № 2-525/11, виданих 02 липня 2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як із солідарних боржників, на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору № 014-09.5-82456 від 04 квітня 2008 року у сумі 606 623,09 грн, а також судовий збір 850,00 грн, витрати на інформаційно-технічний розгляд справи по 60,00 грн з кожного. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що до ТОВ «Цикл Фінанс» після укладення з АТ «Райффайзен Банк» договору про відступлення прав вимоги перейшло право вимоги у спірних правовідносинах і заявник є новим кредитором боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що є підставою для заміни стягувача відповідно до вимог статті 512 ЦК України. Заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню, оскільки заявник на підставі договору набув права кредитора у зобов`язанні, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, він вправі вимагати заміну його як сторони у виконавчому провадженні у правовідносинах набутого ним права за договором, що є подальшою логічною реалізацією прав кредитора.
Апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції. Те, що АТ «Оксі Банк» не притягувалося у якості правонаступника після укладення договору про відступлення права вимоги з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» правового значення у цих правовідносинах не має. Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.
24 січня 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просять судові рішення скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчих провадженнях.
Касаційна скарга мотивована тим, що підставою відкриття виконавчих проваджень є право вимоги, яке ПАТ «Райффайзен Банк» набуло на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2011 року, а не на підставі кредитного договору від 04 квітня 2008 року № 014-09.5-82456, за яким кредитні зобов`язання полягають у сплаті іноземної валюти і є іншими ніж зобов`язання, на підставі яких були відкриті виконавчі провадження. Суд здійснив заміну сторони виконавчого провадження на підставі відступлення права грошової вимоги за валютним кредитним договором від 04 квітня 2008 року № 014-09.5-82456, за яким правовідносини сторін охоплюють права та обов`язки, які пов`язані із отриманням-поверненням кредиту в іноземній валюті. Виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 іноземної валюти за кредитним договором відсутні. Наявні у приватного виконавця Шмалька О. О. виконавчі провадження були відкриті на примусове виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості у національній валюті, а не заборгованості у іноземній валюті за кредитним договором. Тому судом замінено стягувача на підставі зовсім інших правовідносин, ніж ті, на підставі яких були відкриті виконавчі провадження. Відступлення права грошової вимоги, отриманої ПАТ «Райффайзен Банк» на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2011 року про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, на даний час не здійснено. Тому заміна стягувача в порядку правонаступництва у виконавчому провадженні з примусового стягнення з відповідачів як із солідарних боржників на користь ПАТ «Райффайзен Банк» заборгованості є безпідставною та такою, що може призвести до подвійного стягнення.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
Суди встановили, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2011 року по цивільній справі №2-525/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитом, стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як із солідарних боржників на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору від 04 квітня 2008 року №014-09.5-82456 у сумі 606 623,09 грн, судовий збір у розмірі 850,00 грн, витрати на інформаційно-технічний розгляд справи по 60,00 грн з кожного.
На виконання зазначеного рішення 02 липня 2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області було видано виконавчі листи 
№ 2-525/11.
Постановами приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О. О. від 15 червня 2021 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа №2-525/11, виданого 02 липня 2012 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 як із солідарного боржника на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості по кредитному договору від 04 квітня 2008 року №014-09.5-82456, а також виконавче провадження НОМЕР_2 - про стягнення з ОСОБА_2 як із солідарного боржника вказаної заборгованості.
19 грудня 2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-65, відповідно до якого АТ «Оксі Банк» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за договором від 04 квітня 2008 року № 014-09.5-82465.
19 грудня 2023 року між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-65-1, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором від 04 квітня 2008 року 
№014-09.5-82465, укладеного між банком та ОСОБА_1 . 
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України). 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року по справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) вказано, що «правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво». 
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження 
№ 61-9098сво20) зазначено, що «підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони. Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі 
№ 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок, що «процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього». 
Встановивши, що всі права кредитора за кредитним договором від 04 квітня 2008 року № 014-09.5-82465 належать ТОВ «Цикл Фінанс», яке єправонаступником АТ «Райффайзен Банк», суди зробили обґрунтований висновок про наявність підстав для задоволення заяви ПАТ «Цикл Фінанс» про заміну стягувача у виконавчих провадженнях. 
Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, оскільки процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження. 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвал (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2024 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 18 грудня 2024 року у справі № 2-525/11.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                            Є. В. Краснощоков 
 
Д. А. Гудима
 
П. І. Пархоменко