Справа № 161/3998/23 	Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М. 	
Провадження № 22-ц/802/288/25  	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
03 березня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайнного суду Волинської області від 14 січня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.05.2023 року у цивільній справі у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДКП «Луцьктепло» про зобов`язання вчинити дії було відмовлено. Дане судове рішення набрало законної сили та є чинним.
10.01.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про виправлення описки у вищевказаному судовому рішенні. На обґрунтування заяви остання зазначила, що на 3-й сторінці в 10-му абзаці рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2023 року у цивільній справі № 161/3998/23 зазначено назву органу місцевого самоврядування з малої літери («виконавчий комітет»), хоча його найменування повинно бути вказаним з великої («Виконавчий комітет Луцької міської ради»). Враховуючи наведене, просить усунути дану описку.
       Ухвалою Луцького міськрайнного суду Волинської області від 14 січня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні в цивільній справі № 1613998/23 за позовом ОСОБА_1 до Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати як незаконну і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Михальчук В. О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені, зокрема в п. 19 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу (внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Частиною 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, ця справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заявник фактично просила суд виправити описку, яка полягає у написанні назви комітету місцевого самоврядування з малої букви, що не є опискою у розумінні положень ст. 269 ЦПК України.
Відмовляючи у задоволенні заяви про виправлення описки, суд виходив з того, що в рішенні Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.05.2023 року в цивільній справі № 161/3998/23 зазначення назви органу місцевого самоврядування з малої літери, у розумінні приписів чинного законодавства, не є опискою, оскільки така граматична помилка не призводить до невірного сприйняття назви згаданого держаного органу чи двоякого її (назви) трактування, а тому не є істотною та не впливає на правосудність судового рішення. 
Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.
У розумінні процесуального закону описка - це зроблена судом механічна граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, одрук тощо). Не вважається опискою помилка, яка не викривляє зміст рішення, тобто неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування росіянізмів та діалектизмів тощо.
Опискою необхідно вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.
Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.
Вирішуючи питання про виправлення описок (очевидних арифметичних помилок), допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення незалежно від його юридичного значення чи зовнішнього оцінного сприйняття (розуміння). Суд лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо) або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення), які водночас впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.
Такий висновок щодо застосування інституту виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні викладено в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №904/10956/16, від 11 січня 2022 року у справі № 921/730/13-г/3, від 23 березня 2023 року у справі № 990/106/22, від 26 квітня 2023 року у справі №522/22473/15-ц та від 09 травня 2023 року у справі № 522/22473/15-ц та від 28 листопада 2024 року у справі № 990/162/23.
В ухваленому 14 січня 2025 року рішенні Луцького міськрайонного суду Волинської області при зазначенні в описовій та мотивувальній його частинах назви відповідача Виконавчого комітету Луцької міської ради з малої букви, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не допущено описку в розумінні ст. 269 ЦПК України.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для виправлення описки в судовому рішенні, оскільки зазначена у заяві позивача обставина не є опискою та не призводить до невірного сприйняття чи спотворення тексту судового рішення і так само не впливає на зміст судового рішення та його виконання, тому необхідність у її виправленні відсутня.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про відмову у виправленні описки у судовому рішенні є законною та обґрунтованою.
Доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням апелянтом чинного законодавства, не спростовують правильних висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстави для її скасування відсутні.
Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайнного суду Волинської області від 14 січня 2025 року в даній справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий 

Судді :