УХВАЛА
 
03 березня 2025 року
м. Київ
 
справа № 369/12450/21
провадження № 61-12334св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про припинення трудових правовідносин, стягнення сум, належних при звільненні, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, витребування трудової книжки, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» на постанову Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду 
від 13 серпня 2024 року та за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК»), в якому просила суд: 
- припинити трудові правовідносини між позивачкою і відповідачем та зобов`язати відповідача видати наказ (розпорядження) про звільнення позивачки на підставі частини третьої статті 38 КЗпП за її заявою від 27 травня 2021 року;
- стягнути з відповідача на користь позивачки вихідну допомогу у сумі 61 911,44 грн, розрахованої виходячи з середньоденної заробітної плати 1 006,69 грн, помноженої на середньомісячне число робочих днів 20,5 робочих днів та на 3 місяці;
- стягнути з відповідача на користь позивачки на підставі статті 83 КЗпП грошову компенсацію за невикористану відпустку;
- стягнути з відповідача на користь позивачки на підставі частини п`ятої                             статті 235 КЗпП України середній заробіток за весь час вимушеного прогулу;
- стягнути з відповідача на користь позивачки відповідно до статті 117 КЗпП України середній заробіток за час затримки розрахунку;
- зобов`язати відповідача видати позивачці її трудову книжку з внесеним до неї записом про звільнення в день видачі наказу (розпорядження) про звільнення;
- зобов`язати відповідача відшкодувати позивачці моральну шкоду, заподіяну внаслідок порушення його трудових прав, та стягнути з відповідача на користь позивачки компенсацію моральної шкоди у сумі 100 000,00 грн.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «ТАСКОМБАНК» про припинення трудових правовідносин, стягнення сум, належних при звільненні, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, витребування трудової книжки.  
 
Постановою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 лютого 
2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «ТАСКОМБАНК» про припинення трудових правовідносин, стягнення сум, належних при звільненні, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, витребування трудової книжки задоволено частково.
Вирішено вважати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та                                         АТ «ТАСКОМБАНК» з 28 травня 2021 року.
Зобов`язано АТ «ТАСКОМБАНК» видати ОСОБА_1 трудову книжку.
Стягнуто з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у сумі 61 911,44 грн.
Стягнуто з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 на підставі статті 83 КЗпП грошову компенсацію за невикористану відпустку з 22 травня 2019 року по 
28 травня 2021 року у сумі 64 428,16 грн.
Стягнуто з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28 травня 2021 року по 13 серпня 2024 року у розмірі 805 352,00 грн.
Стягнуто з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Стягнуто з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій у розмірі 4 255,00 грн.
Стягнуто з АТ «ТАСКОМБАНК» у дохід держави 1 895,10 грн судового збору.
 
06 вересня 2024 року АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до Верховного Суду 
із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 13 серпня 
2024 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2024 року касаційну скаргу АТ «ТАСКОМБАНК» залишено без руху.
Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою АТ «ТАСКОМБАНК» на постанову Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року та витребувано з Києво-Святошинського районного суду Київської області вищевказану цивільну справу.
Підставами касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду 
від 13 серпня 2024 року представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, 
а саме: 
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду 
від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 (провадження № 11-1329апп18), 
від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (провадження № 14-72цс21), 
від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21), 
від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21), 
від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (провадження № 12-83гс21) та 
у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 296/4465/16-ц (провадження № 61-9208св18), від 06 березня 2019 року у справі № 450/1886/14 (провадження № 61-19888св18), від 05 вересня 2019 року у справі № 2304/17 (провадження № 61-2417сво19), від 16 грудня 2020 року у справі № 761/36220/17 (провадження № 61-3100св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 805/3641/17 (провадження № К/9901/52912/18, № К/9901/53991/18), від 09 лютого 2022 року 
у справі № 501/3604/18 (провадження № 61-15213св21), від 16 лютого 2022 року 
у справі № 591/4938/18 (провадження № 61-5894св20), від 25 травня 2022 року 
у справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), від 19 жовтня 2022 року 
у справі № 335/8636/20 (провадження № 61-7650св22), від 01 березня 2023 року 
у справі № 500/7831/21 (провадження № К/990/24608/22), від 01 березня 2023 року у справі № 185/5224/21 (провадження № 61-12191св22), від 15 березня 2023 року 
у справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), від 10 серпня 2023 року 
у справі № 380/19504/21 (провадження № К/990/19629/22), від 04 жовтня 2023 року у справі № 404/1186/22 (провадження № 61-11387св22), від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), від 23 листопада 2023 року у справі № 185/5224/21 (провадження № 61-10249св23), від 04 квітня 2024 року 
у справі № 757/16883/21-ц (провадження№ 61-12396св23), від 17 липня 2024 року 
у справі № 305/2514/22 (провадження № 61-450св24), від 07 серпня 2024 року 
у справі № 205/1593/20 (провадження № 61-15768св23);
- необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 вересня 
2021 року у справі № 360/3096/20 (провадження № К/9901/20191/21) та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
- суд не дослідив зібрані у справі докази.
12 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати (змінити) оскаржуване судове рішення.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 13 вересня 
2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року та витребувано з Києво-Святошинського районного суду Київської області вищевказану цивільну справу. 
Підставами касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду 
від 13 серпня 2024 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 13 березня 
2019 року у справі № 754/1936/16-ц (провадження № 61-28466св18), від 22 квітня 2020 року у справі № 199/8766/18 (провадження № 61-797св20), від 28 червня 
2022 року у справі № 202/1705/20 (провадження № 61-1006св22), від 31 серпня 
2022 року у справі № 369/1906/18 (провадження № 61-1706св22), від 01 березня 2023 року у справі № 211/5625/19 (провадження № 61-9748св22).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року у задоволенні заяви  ОСОБА_1  про виправлення описки в постанові Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року відмовлено. 
11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржуване судове рішення, передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 18 вересня 2024 року.
31 жовтня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2025 року клопотання АТ «ТАСКОМБАНК» про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 13 серпня 
2024 року задоволено частково. Частково зупинено виконання постанови Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи 
з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно 
з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про припинення трудових правовідносин, стягнення сум, належних при звільненні, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, витребування трудової книжки, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» на постанову Київського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду 
від 13 серпня 2024 року та за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                               Г. В. Коломієць

 
                                                                                                       Б. І. Гулько

   
                                                                                                        Д. Д. Луспеник